П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
15 листопада 2021 року                                                                              м. Київ
 
Справа № 22-12813                                       Головуючий у 1-й інстанції: Українець В. В. 
Унікальний № 759/1190/18                                                             Доповідач - Пікуль А. А.
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
                    головуючого                                       Пікуль А. А.
                    суддів                                                  Ратнікової В. М.
                                                                                 Невідомої Т. О.
 
розглянувши в порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою адвоката Лисака Ярослава Андрійовича в інтересах ОСОБА_1 на заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 16 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Здорово», про стягнення майнової та моральної шкоди,- 
 
у с т а н о в и в:
 
У січні 2018 року представник ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ПАТ «Страхова компанія «Здорово», про стягнення майнової та моральної шкоди, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача завдану майнову шкоду в розмірі 116 969 грн 32 коп.; відшкодування витрат на надання правничої допомоги в розмірі 15 000 грн та відшкодування моральної шкоди в розмірі 14 000 грн та судові витрати по справі (а.с. 3-5).
Позовні вимоги були обґрунтовані таким. 08 серпня 2017 року в м. Києві на вул. Жилянській, 7-Б сталася порожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів - автомобіля марки «Lexus RX 350», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_1 , та автомобіля марки «Renault Lodgy», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .
Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2017 року ОСОБА_1 визнано винною у зазначеній порожньо-транспортній пригоді. У результаті зіткнення був пошкоджений автомобіль позивача.
Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» згідно полісу № АМ/0009651 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
09 серпня 2017 року він звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» з заявою про настання страхового випадку, а 01 грудня 2017 року - з заявою про виплату страхового відшкодування.
Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 920 від 27 листопада 2017 року вартості відновлюваного ремонту автомобіля марки «Renault Lodg», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 189 542 грн 71 коп. Втрата товарної вартості автомобіля складає 24 426 грн 61 коп.
Крім того, вартість послуг спеціаліста склала 2 500 грн та послуг евакуації з місця пригоди - 500 грн. Отже загальний розмір майнової шкоди, що завданий внаслідок пригоди, складає 216 969 грн 32 коп.
Заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 16 вересня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ПАТ «Страхова компанія «Здорово» про стягнення майнової та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування майнової шкоди 113 971 грн 32 коп, витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2 500 грн, витрати за послуги евакуатора в сумі 500 грн, на відшкодування моральної шкоди 3 000 грн та 1 873 грн 97 коп судового збору.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 17 червня 2021 року залишено без задоволення заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ПАТ «Страхова компанія «Здорово» про стягнення майнової та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
 
Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 , адвокат Лисак Я. А., подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить задовольнити клопотання про призначення авто-товарознавчої експертизи, заочне рішення в частині стягнення на користь ОСОБА_2 на відшкодування майнової шкоди 113 971 грн 32 коп та моральної шкоди 3 000 грн скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовити (а. с. 159-164).
В порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило. Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та копію апеляційної скарги позивач отримав 24 вересня 2021 року (а.с.179).
 
За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга адвоката Лисака Я. А. в інтересах ОСОБА_1 на заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 16 вересня 2020 року розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Клопотання адвоката Лисака Я. А. в інтересах ОСОБА_1 про призначення судової авто-товарознавчої експертизи (а.с.168-169) залишене апеляційним судом без задоволення з наступних підстав.
У даному випадку відповідач відзиву на позовну заяву не подала, клопотання про проведення експертизи у суді першої інстанції не заявляла, хоча, ураховуючи перебіг розгляду справи і наявність карантину, мала для цього достатньо часу.
 Не містила такого клопотання і заява про перегляд заочного рішення (а. с. 127-129).
Ураховуючи наведені обставини у контексті положень ч. 3 ст. 367 ЦПК України, передбачених процесуальним законом підстав для призначення експертизи на стадії апеляційного перегляду справи немає.
 
Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
При розгляді справи в суді першої інстанції встановлені наступні обставини.
08 серпня 2017 року в м. Києві на вул. Жилянській, 7-Б сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів - автомобіля марки «Lexus RX 350», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_1 , та автомобіля марки «Renault Lodgy», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .
У результаті зіткнення автомобіль позивача був пошкоджений.
Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2017 року ОСОБА_1 визнано винною у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді (а.с. 13-14).
Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» згідно полісу № АМ/0009651 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до цього полісу розмір страхової суми на одного потерпілого, завданого майну становить 100 000 грн, франшиза - нуль гривень (а.с. 50).
Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 920 від 27 листопада 2017 року матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля марки «Renault Lodgy», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 213 971 грн 32 коп (а.с. 15-26).
 
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 районний суд виходив з того, що згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 920 від 27 листопада 2017 року матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля марки «Renault Lodgy», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 213 971 грн 32 коп. На спростування зазначеного звіту відповідачем суду не надано жодного належного доказу.
Суду не надано доказів, що у страховика  не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування. Відповідно до полісу № АМ/0009651 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір ліміту відповідальності ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» за шкоду, заподіяну майну потерпілого становить 100 000 грн, а розмір франшизи - нуль гривень. Тому, стягненню з відповідача на користь позивача підлягало 113 971 грн 32 коп. на відшкодування майнової шкоди (213971,32 - 100000 = 113971,32).
Також, ОСОБА_2 надав суду копію квитанції № 857001 про оплату ним вартості послуг евакуатора та копію квитанції № 579387 від 06 жовтня 2017 року про оплату автотоварознавчого дослідження, а тому суд вважав, що його вимоги про стягнення з відповідача на його користь 2 500 грн та 500 грн підлягають задоволенню. Оцінюючи розмір моральних страждань позивача, враховуючи засади розумності та справедливості, суд першої інстанції визначив розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 3000 грн.
 
При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги апеляційний суд  виходить з наступного.
Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, є доведеними.
Висновки суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_2 відповідають обставинам справи.
Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою наявність правових підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_2 , нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення  (а. с. 119-121).
Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить. 
 
Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
 
Апеляційний суд доходить висновку, що районним судом було вірно встановлено обставини справи  та надано їм оцінку та суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. 
Доводи апеляційної скарги щодо неповідомлення відповідача про розгляд справи апеляційним судом відхиляються як необґрунтовані з огляду на таке.
Матеріали справи свідчать, що провадження у справі було відкрите 22 травня 2018 року та справу призначено до розгляду  на 22 жовтня 2018 року (а. с. 61).
22 жовтня 2018 року розгляд справи відкладено на 18 березня 2019 року на 11 год. 30 хв. (а. с. 71).
18 березня 2019 року судове засіданні по справі було знято із розгляду у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному (а. с. 77) та розгляд справи відкладено на 27 листопада 2019 року.
27 листопада 2019 року судове засіданні по справі було знято із розгляду у зв`язку із перебуванням судді на відпустці (а. с. 87) та розгляд справи відкладено на 18 лютого 2020 року, про який ОСОБА_1 була повідомлена належним чином (а. с. 101).
17 лютого 2020 року ОСОБА_1 надала до районного суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою (а. с. 95).
Розгляд справи було відкладено на 02 квітня 2020 року, про що ОСОБА_1 була повідомлена належним чином (а. с. 102).
02 квітня 2020 року розгляд справи було знято із розгляду у зв`язку із запобіганням розповсюдження особливо небезпечного вірусного захворювання COVID-19 (а.с. 106) та розгляд справи призначено на 16 вересня 2020 року.
Судове повідомлення про розгляд справи призначений на 16 вересня 2020 року, направлене на адресу ОСОБА_1 , повернулось на адресу районного суду як не вручене з відміткою «адресат відсутній» (а. с. 113).
Оскільки ОСОБА_1 у відповідності до ч. 1 ст. 131 ЦПК України вважалась такою, що повідомлена про розгляд справи належним чином, районний суд обґрунтовано ухвалив рішення у її відсутність.
Тому підстав для застосування п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК апеляційний суд не вбачає.
 
Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не згоден із завищеною сумою у звіті про оцінку вартості матеріального збитку № 920 від 27 листопада 2017 року відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України висновок експерта є одним із засобів доказування.
Згідно з ч. ч. 3, 4, 5 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.
У даному випадку, як вже зазначено вище, відповідач відзиву на позовну заяву не подала, клопотання про проведення експертизи у суді першої інстанції не заявляла, хоча, ураховуючи перебіг розгляду справи і наявність карантину, мала для цього достатньо часу.
 Не містила такого клопотання і заява про перегляд заочного рішення (а. с. 127-129).
Ураховуючи наведені обставини у контексті положень ч. 3 ст. 367 ЦПК України, підстав для призначення експертизи на стадії апеляційного перегляду справи немає.
Доводи апеляційної скарги щодо порядку відшкодування шкоди у разі фізичного знищення транспортного засобу є неприйнятними, правового значення для вирішення даного спору не мають.
Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга не містить.
Ураховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.
 
Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу адвоката Лисака Ярослава Андрійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 16 вересня 2020 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий                                                                      А. А. Пікуль
 
Судді                                                                                 В. М. Ратнікова
 
Т. О. Невідома