ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6449/21 Справа № 204/1052/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Токар Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
за участю секретаря Нечепуренко А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Третя Дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем і визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину квартири,-

В С Т А Н О В И Л А:

       У лютому 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Третя Дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем і визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину квартири. 
       В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилався на те, що його батьки - ОСОБА_4 , 1935 року народження, і ОСОБА_5 , 1932 року народження, перебували у зареєстрованому шлюбі протягом всього свого життя з 03 січня 1959 року. Від шлюбу народилася старша сестра позивача - відповідач ОСОБА_1 та позивач. Батькам позивача на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1 . Право власності на згадану квартиру було зареєстроване за ОСОБА_4 - 1/2 частина, та за ОСОБА_5 - 1/2 частина. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_5 19 червня 2018 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 в ОСОБА_6 державні нотаріальній конторі на 1/2 частину кв. АДРЕСА_1 , яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло. Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06 листопада 2018 року у цивільній справі №204/4758/18 встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 на час відкриття спадщини, визнано за ОСОБА_3 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 . Також, суд зазначив, що 1/4 частина квартири, яка залишилася після смерті ОСОБА_4 була успадкована ОСОБА_8 , та увійшла до спадкової маси після смерті останньої, а тому у ОСОБА_3 відсутні перешкоди для звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у вигляді зазначеної частки квартири, як спадкоємця померлих. Однак, постановою державного нотаріуса Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори Крупської Л.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 травня 2019 року ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері - ОСОБА_5 . З вказаної постанови вбачається, що підставою для відмови ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину стало те, що ОСОБА_4 , після якого мати позивача успадкувала 1/2 частину квартири, та ОСОБА_5 були зареєстровані за різними адресами, тобто факт прийняття спадщини ОСОБА_5 спільним проживанням та реєстрацією зі спадкодавцем ОСОБА_3 не підтверджується, рішення суду про встановлення відповідного факту - не виносилося. На підставі викладеного ОСОБА_3 просив суд встановити факт постійного проживання його матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , з його батьком ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття його спадщини; визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після померлої матері ОСОБА_5 .
       Позивач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
       Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06 жовтня 2020 року залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_2 
        ОСОБА_2 , уточнивши позовні вимоги, просила суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини; визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , який фактично прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не оформив своїх спадкових прав належним чином.
       Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 квітня 2021 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 . Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з ОСОБА_8 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 840 грн. 80 коп. в рахунок відшкодування судових витрат.
       Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 травня 2021 року виправлено описку в рішенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 квітня 2021 року, виклавши 2 абзац резолютивної частині рішення в наступній редакції: "Встановити факт постійного проживання ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини".?
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 21 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 адвокат Дейчман Т.М. просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення суду від 21 квітня 2021 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
       Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 , 1935 року народження, та ОСОБА_5 , 1932 року народження, з 03 січня 1959 року перебували у зареєстрованому шлюбі (т.1 а.с.167).
       На підставі свідоцтва про право власності на житло від 01 березня 1994 року, виданого ВО "Південний машинобудівний завод" на підставі розпорядження (наказу) №2771 від 01 березня 1994 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 (т.1 а.с.23).
       З відповіді КП "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради №56 від 03 січня 2018 року вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року в інвентаризаційній справі містяться відомості про реєстрацію права власності за адресою: АДРЕСА_2 , за гр. ОСОБА_4 - 1/2 частина, за гр. ОСОБА_5 - 1/2 частина на підставі свідоцтва про право власності від 01 березня 1994 року, виданого ВО "Південний машинобудівний завод", згідно розпорядження № 2771, зареєстровано КП "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради та записано в реєстрову книгу № 82п за реєстровим № 64 (т.1 а.с.180).
        ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (т.2 а.с.4).
       З довідки №9880 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 19 червня 2018 року, виданою Відділом обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур вбачається, ОСОБА_4 за життя був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (зареєстрований з 26 листопада 1999 року, знятий з реєстрації 30 жовтня 2012 року) (т.2 а.с.11).
        ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 (т.1 а.с.19).
       Довідкою Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 14/5-191 від 09 січня 2018 року підтверджується, що ОСОБА_5 за життя з 28 березня 1967 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.25, 166).
        ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (т.1 а.с.166).
       Відповідач ОСОБА_1 (до укладення шлюбу ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (т.2 а.с.20, 21).
        ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_1 є рідними братом та сестрою.
       Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно, що складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .
       26 грудня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою №2082, в якій зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на день смерті якого залишилась спадщина на все належне йому майно, спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 він прийняв згідно п.3 ст.1268 ЦК України (т. 2, а.с. 1).
       26 грудня 2017 року Третьою Дніпровською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №733/2017 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , копія якої міститься в матеріалах справи.
       21 червня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою №970 про видачу свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 , на частину квартири АДРЕСА_1 (т.2 а.с.14).
       Постановою державного нотаріуса Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори Крупської Л.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 червня 2018 року ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька - ОСОБА_4 (т.2 а.с.70, 71).
       Із вказаної постанови вбачається, що підставою для відмови ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину стало те, що заява про прийняття спадщини у встановлений законодавством шестимісячний строк - до 08 лютого 2011 року спадкоємцем ОСОБА_3 до нотаріальної контори не подавалась та факт прийняття спадщини ОСОБА_3 спільним проживанням та реєстрацією зі спадкодавцем не підтверджується.
       Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06 листопада 2018 року, яке набрало законної сили, у справі №204/4785/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , третя особа Третя Дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення (факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини), визнання права на майно в порядку спадкування за законом, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Третя Дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем і визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири, було відмовлено у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 . Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 задоволено частково. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на час відкриття спадщини. Визнано за ОСОБА_3 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с.10-16).
       Вказаним рішенням суду встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , були син ОСОБА_3 та дружина ОСОБА_5 , кожний з них має право на 1/2 частину спадкового майна, що належало ОСОБА_4 , тобто по 1/4 частині квартири АДРЕСА_1 кожний.
       Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2018 року залишено без змін (т.2 а.с.246-251).
        ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла (т.1 а.с.52-54).
       Після смерті ОСОБА_11 відкрилася спадщина на належне їй нерухоме майно, що складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 (т.2 а.с.36).
       19 березня 2018 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5 в ОСОБА_6 державні нотаріальній конторі на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло (т.2 а.с.36).
       Постановою державного нотаріуса Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори Крупської Л.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 травня 2019 року ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері - ОСОБА_5 (т.1 а.с.22)

       З вказаної постанови вбачається, що підставою для відмови ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину стало те, що ОСОБА_4 , після смерті якого мати позивача успадкувала 1/2 частину квартири, та ОСОБА_5 , були зареєстровані за різними адресами, факт прийняття спадщини ОСОБА_5 спільним проживанням та реєстрацією зі спадкодавцем ОСОБА_3 не підтверджується, рішення суду про встановлення відповідного факту - не виносилося.
        ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач у справі ОСОБА_3 помер (т.1 а.с.83).
       Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 жовтня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кретовою Н.Б., вбачається, що ОСОБА_2 отримала спадщину після чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка складається із 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с.112).
       Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06 жовтня 2020 року залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 - дружину ОСОБА_2 (т.1 а.с.103).
        ОСОБА_2 , уточнивши позовні вимоги, просила суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини; визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , який фактично прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не оформив своїх спадкових прав належним чином (т.1 а.с.105-111).
       Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції посилався на їх доведеність та обґрунтованість в частині встановлення факту постійного проживання ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з"ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.
       Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
       Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
       У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
       Як зазначено у ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
       Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
       Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
       Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
       Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
       З положень ч.3 ст.1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
       У справі встановлено, ОСОБА_4 , 1935 року народження, та ОСОБА_5 , 1932 року народження, з 03 січня 1959 року перебували у зареєстрованому шлюбі (т.1 а.с.167).
       На підставі свідоцтва про право власності на житло від 01 березня 1994 року, виданого ВО "Південний машинобудівний завод" на підставі розпорядження (наказу) №2771 від 01 березня 1994 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 (т.1 а.с.23).
       З відповіді КП "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради №56 від 03 січня 2018 року вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року в інвентаризаційній справі містяться відомості про реєстрацію права власності за адресою: АДРЕСА_2 , за гр. ОСОБА_4 - 1/2 частина, за гр. ОСОБА_5 - 1/2 частина на підставі свідоцтва про право власності від 01 березня 1994 року, виданого ВО "Південний машинобудівний завод", згідно розпорядження № 2771, зареєстровано КП "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради та записано в реєстрову книгу № 82п за реєстровим № 64 (т.1 а.с.180).
        ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (т.2 а.с.4).
       З довідки №9880 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 19 червня 2018 року, виданою Відділом обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур вбачається, ОСОБА_4 за життя був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (зареєстрований з 26 листопада 1999 року, знятий з реєстрації 30 жовтня 2012 року) (т.2 а.с.11).
        ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 (т.1 а.с.19).
       Довідкою Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 14/5-191 від 09 січня 2018 року підтверджується, що ОСОБА_5 за життя з 28 березня 1967 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.25, 166).
        ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (т.1 а.с.166).
       Відповідач ОСОБА_1 (до укладення шлюбу ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (т.2 а.с.20, 21).
        ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_1 є рідними братом та сестрою.
       Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно, що складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .
       26 грудня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою №2082, в якій зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на день смерті якого залишилась спадщина на все належне йому майно, спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 він прийняв згідно п.3 ст.1268 ЦК України (т. 2, а.с. 1).
       26 грудня 2017 року Третьою Дніпровською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №733/2017 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , копія якої міститься в матеріалах справи.
       21 червня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою №970 про видачу свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 , на частину квартири АДРЕСА_1 (т.2 а.с.14).
       Постановою державного нотаріуса Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори Крупської Л.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 червня 2018 року ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька - ОСОБА_4 (т.2 а.с.70, 71).
       Із вказаної постанови вбачається, що підставою для відмови ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину стало те, що заява про прийняття спадщини у встановлений законодавством шестимісячний строк - до 08 лютого 2011 року спадкоємцем ОСОБА_3 до нотаріальної контори не подавалась та факт прийняття спадщини ОСОБА_3 спільним проживанням та реєстрацією зі спадкодавцем не підтверджується.
       Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06 листопада 2018 року, яке набрало законної сили, у справі №204/4785/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , третя особа Третя Дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення (факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини), визнання права на майно в порядку спадкування за законом, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Третя Дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем і визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири, було відмовлено у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 . Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 задоволено частково. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на час відкриття спадщини. Визнано за ОСОБА_3 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с.10-16).
       Вказаним рішенням суду встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , були син ОСОБА_3 та дружина ОСОБА_5 , кожний з них має право на 1/2 частину спадкового майна, що належало ОСОБА_4 , тобто по 1/4 частині квартири АДРЕСА_1 кожний.
       Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2018 року залишено без змін (т.2 а.с.246-251).
        ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла (т.1 а.с.52-54).
       Після смерті ОСОБА_11 відкрилася спадщина на належне їй нерухоме майно, що складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 (т.2 а.с.36).
       19 березня 2018 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5 в ОСОБА_6 державні нотаріальній конторі на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло (т.2 а.с.36).
       Постановою державного нотаріуса Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори Крупської Л.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 травня 2019 року ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері - ОСОБА_5 (т.1 а.с.22)
       З вказаної постанови вбачається, що підставою для відмови ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину стало те, що ОСОБА_4 , після смерті якого мати позивача успадкувала 1/2 частину квартири, та ОСОБА_5 , були зареєстровані за різними адресами, факт прийняття спадщини ОСОБА_5 спільним проживанням та реєстрацією зі спадкодавцем ОСОБА_3 не підтверджується, рішення суду про встановлення відповідного факту - не виносилося.
        ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач у справі ОСОБА_3 помер (т.1 а.с.83).
       Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 жовтня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кретовою Н.Б., вбачається, що ОСОБА_2 отримала спадщину після чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка складається із 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с.112).
       Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06 жовтня 2020 року залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 - дружину ОСОБА_2 (т.1 а.с.103).
       Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_2 просила суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини; визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , який фактично прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не оформив своїх спадкових прав належним чином (т.1 а.с.105-111).
       Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
       Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 , 1935 року народження, та ОСОБА_5 , 1932 року народження, з 03 січня 1959 року перебували у зареєстрованому шлюбі (т.1 а.с.167).
        ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.
        ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
       На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , 1932 року народження, перебувала з ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі.
       Отже, позовні вимоги про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , які перебували у зареєстрованому шлюбі до дня смерті останнього на час відкриття спадщини, є безпідставними, на що суд першої інстанції належної уваги не звернув, а тому у задоволенні позовних вимог у вказаній частині повинно бути відмовлено.
       Щодо позовних вимог про визнання за ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , слід зазначити наступне.
       Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
       Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
       У справі встановлено, ОСОБА_4 , 1935 року народження, та ОСОБА_5 , 1932 року народження, з 03 січня 1959 року перебували у зареєстрованому шлюбі (т.1 а.с.167).
       На підставі свідоцтва про право власності на житло від 01 березня 1994 року, виданого ВО "Південний машинобудівний завод" на підставі розпорядження (наказу) №2771 від 01 березня 1994 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 (т.1 а.с.23).
        ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (т.2 а.с.4).
        ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла (т.1 а.с.52-54).
       На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , 1932 року народження, перебувала з ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі.
        ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (т.1 а.с.166).
       Відповідач ОСОБА_1 (до укладення шлюбу ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (т.2 а.с.20, 21).
        ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_1 є рідними братом та сестрою.
       Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06 листопада 2018 року, яке набрало законної сили 28 січня 2020 року, у справі №204/4785/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , третя особа Третя Дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення (факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини), визнання права на майно в порядку спадкування за законом, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Третя Дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем і визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири, було відмовлено у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 . Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 задоволено частково. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на час відкриття спадщини. Визнано за ОСОБА_3 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с.10-16).
       Вказаним рішенням суду встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , є син померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_3 та дружина померлого - ОСОБА_5 , і кожний з них має право на 1/2 частину спадкового майна, що належало ОСОБА_4 , тобто по 1/4 частині квартири АДРЕСА_1 кожний.
       19 березня 2018 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5 в ОСОБА_6 державні нотаріальній конторі на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло (т.2 а.с.36).
       Постановою державного нотаріуса Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори Крупської Л.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 травня 2019 року ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері - ОСОБА_5 (т.1 а.с.22)
       З вказаної постанови вбачається, що підставою для відмови ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину стало те, що ОСОБА_4 , після смерті якого мати позивача успадкувала 1/2 частину квартири, та ОСОБА_5 , були зареєстровані за різними адресами, факт прийняття спадщини ОСОБА_5 спільним проживанням та реєстрацією зі спадкодавцем ОСОБА_3 не підтверджується, рішення суду про встановлення відповідного факту - не виносилося.
       Слід зазначити, рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06 листопада 2018 року, яке набрало законної сили 28 січня 2020 року, встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , є син померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_3 та дружина померлого - ОСОБА_5 , і кожний з них має право на 1/2 частину спадкового майна, що належало ОСОБА_4 , тобто по 1/4 частині квартири АДРЕСА_1 кожний.
        ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач у справі ОСОБА_3 помер (т.1 а.с.83).
       Вказана постанова державного нотаріуса Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори Крупської Л.В. від 27 травня 2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії за життя ОСОБА_3 не оскаржувалася.
       Після ухвалення рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06 листопада 2018 року, яке набрало законної сили 28 січня 2020 року, за життя ОСОБА_3 до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 , яка, як було встановлено вказаним рішенням суду, має право на 1/4 частину спадкового майна, що належало її чоловіку ОСОБА_4 - квартири АДРЕСА_1 , не звертався. 
       Таким чином, підстави звернення з позовними вимогами спадкоємця позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 у судовому порядку щодо визнання права власності в порядку спадкування на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , право на яку в порядку спадкування, як було встановлено вказаним рішенням суду, мала мати померлого позивача у справі ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , за вказаних обставин є передчасними. 
       За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 квітня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Третя Дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем і визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину квартири - скасувати. 
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Третя Дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем і визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину квартири - відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

       Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді                                                                                   Т.П.Красвітна 

О.В.Свистунова