ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" вересня 2021 р.           Справа№ 911/3093/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Михальської Ю.Б.
суддів:            Шаптали  Є.Ю. 
          Скрипки  І.М. 

секретар судового засідання: Білоус О.О.
за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 06.09.2021,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс»
на рішення Господарського суду Київської області від 22.04.2021 (повний текст складено 13.05.2021)
у справі №911/3093/20 (суддя Саванчук С.О.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо аграрна компанія «Нова технологія»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс»
про повернення речі,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо аграрна компанія «Нова технологія» (далі, позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» (далі, відповідач) про повернення речі.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором оренди транспортного засобу №2/20 від 02.01.2020 в частині своєчасного внесення орендної плати, що стало наслідком розірвання договору в односторонньому порядку на підставі статті 782 Цивільного кодексу України. Позивач повідомив відповідача про розірвання договору, однак відповідач не повернув йому автотранспортні засоби (предмет договору оренди) в порядку, визначеному статтею 785 Цивільного кодексу України. 

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 22.04.2021 у справі №911/3093/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо аграрна компанія «Нова технологія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» про повернення речі задоволено повністю.
Вирішено повернути орендовані Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» транспортні засоби, а саме: ГАЗ - 3309, № двигуна, шасі - НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ; ГАЗ - 3302, № двигуна, шасі - НОМЕР_3 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 ; екскаватор ЕВЕНТО, № двигуна, шасі - НОМЕР_5 , державний реєстраційний номер НОМЕР_6 ; Volvo FL 6, № двигуна, шасі НОМЕР_7 , державний реєстраційний номер НОМЕР_8 ; Mersedes Bens - 313, № двигуна, шасі НОМЕР_9 , державний реєстраційний номер НОМЕР_10 ; КРАЗ - 257, № двигуна, шасі НОМЕР_11 , державний реєстраційний номер НОМЕР_12 ; МАЗ - 5334, державний реєстраційний номер НОМЕР_13 , Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо аграрна компанія «Нова технологія».
Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо аграрна компанія «Нова технологія» судовий збір у розмірі 14 155,42 грн. (чотирнадцять тисяч сто п`ятдесят п`ять гривень сорок дві копійки).
Приймаючи вказане рішення, місцевий господарський суд встановив, що  позивач правомірно відмовився від договору на підставі статті 782 Цивільного кодексу України, оскільки відповідач не вносив плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд та, станом на дату направлення повідомлення про розірвання сума заборгованості складала 159 839,98 грн, отже, враховуючи дату отримання повідомлення відповідачем - 28.09.2020, договір оренди вважається розірваним з 28.09.2020, що є підставою для повернення майна позивачу. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 08.06.2021 (про що свідчить відбиток вхідного штемпеля Господарського суду Київської області) Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 22.04.2021 у справі №911/3093/20 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо аграрна компанія «Нова технологія» у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального та процесуального права.
Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до наступного:
- судом першої інстанції не враховано відсутність підстав для сплати орендних платежів за період з липня по вересень 2020 року, як це передбачено умовами Додаткової угоди №1 до Договору, оскільки між сторонами не підписані акти приймання-передачі, позивачем не виставлено відповідачу рахунків. Дані обставини вказують на передчасність та безпідставність надіслання позивачем вимоги до відповідача про розірвання договору оренди та повернення майна;
- суд помилково зазначає, що ремонтні роботи орендованих транспортних засобів, які були виконані ТОВ «НВП «Техімпекс», відносяться лише до технічного обслуговування, а не капітального/поточного ремонту. Так, ТОВ «НВП «Техімпекс» було надано суду документи, що підтверджують витрати ТОВ «НВП «Техімпекс» на ремонт та ТО орендованих згідно договору №2/20 від 02.01.2020 автомобілів на загальну суму 188  160,04 грн. Зокрема, було надано документи (калькуляцію вартості технічного обслуговування та ремонту автомобіля Mersedes Benz-313 НОМЕР_10 ), якими підтверджується здійснення відповідачем власними силами капітального ремонту двигуна автомобіля Mersedes Benz-313 та, відповідно, поточного ремонту орендованого автомобіля вартістю 84  065,46 грн. Таким чином, враховуючи умови пункту 3.6. Договору оренди, ТОВ «НВП «Техімпекс» має право на зарахування вартості ремонту (поточного та капітального) в рахунок оплати за користування майном;
- питання необхідності в ремонті («невідкладну потребу») сторони погоджували в усній формі перед початком здійснення ремонтних робіт;
- пунктом 5.7. договору передбачено, що договір є розірваним з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди, яка сторонами не підписувалась. Таким чином, зважаючи у тому числі на відсутність у ТОВ «НВП «Техімпекс» підстав для оплати, наявність підстав для зарахування вартості ремонту (поточного та капітального) в рахунок оплати за користування майном, договір оренди не є розірваним, а відповідач абсолютно правомірно користується спірним орендованим майном
У тексті апеляційної скарги апелянтом викладено також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження

Узагальнені доводи та заперечення позивача

Представник позивача письмового відзиву на апеляційну скаргу суду не надав, що у відповідності до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги 

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» у справі №911/3093/20 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Скрипка І.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 22.04.2021 у справі №911/3093/20, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» на рішення Господарського суду Київської області від 22.04.2021 у справі №911/3093/20, зупинити дію рішення Господарського суду Київської області від 22.04.2021 у справі №911/3093/20, встановлено учасникам справи строк для подання відзивів, заяв, клопотань; справу призначено до розгляду на 27.07.2021.
У зв`язку із перебуванням судді Тищенко А.І., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у період з 26.07.2021 по 20.08.2021 відпустці, розпорядженням в.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/3074/21 від 23.07.2021 призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2021 справу №911/3093/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Скрипка І.М., Шаптала Є.Ю.
З метою здійснення подальшого розгляду апеляційної скарги визначеним складом суду ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2021 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» на рішення Господарського суду Київської області від 22.04.2021 у справі №911/3093/20 до провадження у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Скрипка І.М., Шаптала Є.Ю., розгляд справи №911/3093/20 призначено на 06.09.2021.
06.09.2021 від відповідача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення, у яких ТОВ «НВП «Техімпекс» зазначило, що у нього виникла необхідність надати додаткові пояснення щодо виду ремонтних робіт орендованих транспортних засобів, які були здійснені ТОВ «НВП «Техімпекс» за власний рахунок протягом 2020 року. На підтвердження проведення ремонтних робіт скаржник просив долучити до матеріалів справи нові докази, зокрема: копію службової записки Гути Т.В. від 16.08.2021, копію доповідної записки в.о. начальника дослідного виробництва ТОВ «НВП «Техімпекс» Шелудька В.М. із додатками (калькуляція вартості поточного ремонту автомобілів Mersedes Benz-313 НОМЕР_10 , Volvo FL6 НОМЕР_8 , ГАЗ 3302 НОМЕР_4 ; калькуляція вартості Технічного обслуговування та ремонту  автомобіля Mersedes Benz-313 НОМЕР_10 ).
У судовому засіданні 06.09.2021 колегія суддів розглянула клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи нових доказів та відмовила у його задоволенні з підстав, що будуть викладені у мотивувальній частині постанови.
У судовому засіданні 06.09.2021 судом було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання, призначене на 06.09.2021, з`явились представники сторін.
Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.
Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржене рішення суду скасувати, у позові відмовити.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо аграрна компанія «Нова технологія» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» (орендар) укладено договір оренди транспортного засобу №20 від 02.01.2020 (далі, Договір), згідно з умовами якого, орендодавець передає в строкове платне користування орендареві для виробничої діяльності такі транспортні засоби: ГАЗ - 3309, № двигуна, шасі - НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ; ГАЗ - 3302, № двигуна, шасі - НОМЕР_3 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 ; екскаватор ЕВЕНТО, № двигуна, шасі    - НОМЕР_5 , державний реєстраційний номер НОМЕР_6 ; Volvo FL 6, № двигуна, шасі НОМЕР_7 , державний реєстраційний номер НОМЕР_8 ; Mersedes Bens - 313, № двигуна, шасі НОМЕР_9 , державний реєстраційний номер НОМЕР_10 ; КРАЗ - 257, № двигуна, шасі НОМЕР_11 , державний реєстраційний номер НОМЕР_12 ; МАЗ - 5334, державний реєстраційний номер НОМЕР_13 .
Відповідно до пункту 1.3. Договору орендодавець передає орендарю транспортні засоби у користування строком на 1 рік.
Згідно з пунктом 2.1 Договору орендар бере на себе обов`язки: підтримувати транспортні засоби у належному технічному стані, нести витрати, пов`язані із використання об`єктів, в тому числі з обов`язкового страхування транспортних засобів, проводити необхідні роботи по ремонту об`єктів, забезпечити проходження технічних оглядів та інших необхідних процедур по утриманню та експлуатації орендованих транспортних засобів, передати об`єкти після закінчення строку оренди в належному стані з урахуванням відсотка зносу.
Пунктом 3.1 Договору визначено, що загальна вартість орендної плати складає 53280,00 грн. за місяць з урахуванням сум ПДВ та без урахування її індексації.
Згідно з пунктом 5.2 Договору строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений пунктом 5.1 Договору та закінчується 31.12.2020.
Відповідно до пункту 5.6. Договору якщо інше прямо не передбачено цим договором або чинним законодавством, цей договір може бути розірваний тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою.
Згідно пункту 6.1. Договору усі правовідносини, що виникають з цього договору або пов`язані з ним, у тому числі пов`язані із дійсністю, укладенням, виконанням, зміною та припиненням цього договору, тлумаченням його умов, визначенням наслідків недійсності або порушення договору регламентуються цим договором та відповідними нормами чинного законодавства, а також застосованими до таких правовідносин звичаями ділового обороту на підставі принципів добросовісності, розумності та справедливості.
30.01.2020 між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Договору оренди транспортного засобу №2/20 від 02.01.2020, нотаріально завірена 27.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Командир А.М. та зареєстрована в реєстрі за №63 копія якої долучена до матеріалів справи.
Додатковою угодою №1 сторони внесли зміни до Договору оренди про наступне:
- пункт 1.3 Договору викладено в наступній редакції: за цим договором орендодавець передає орендарю транспортні засоби у користування строком на 2 роки 363 дні;
- пункт 5.2. Договору викладено в наступній редакції: Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений пунктом 5.1 цього договору та закінчується 31.12.2022;
- виключено пункт 5.8. Договору;
- пункт 3.2. Договору викладено в наступній редакції: Орендна плата сплачується орендарем шляхом безготівкових розрахунків через установи банку на поточний рахунок орендодавця в строк 5 банківських днів після закінчення місяця або передоплати на наступний місяць на підставі рахунку та підписаного сторонами акту наданих послуг; 
- доповнено Договір пунктом 3.5.: Сторони домовились, що грошові зобов`язання за цим договором можуть бути припинені в односторонньому порядку за заявою однієї із сторін шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.
- пункт 2.1. Договору викладено в наступній редакції: орендар бере на себе обов`язки: підтримувати транспортні засоби у належному технічному стані, нести витрати, пов`язані із використання об`єктів, в тому числі з обов`язкового страхування транспортних засобів, сплачувати платежі, пов`язані з проходження такого огляду та за свій рахунок проводити його технічне обслуговування (у т.ч. заміну шин та акумулятора), передати об`єкти після закінчення строку оренди в належному стані з урахуванням відсотка зносу; 
- доповнено Договір пунктом 3.6.: Орендар має право за невідкладною потребою проводити необхідні роботи з поточного ремонту об`єктів та капітальний ремонт орендованого майна, зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за користування майном або вимагати відшкодування вартості ремонту.
Під час розгляду справи судом першої інстанції позивач заперечував факт укладення сторонами Додаткової угоди №1 до Договору оренди транспортного засобу №2/20 від 02.01.2020.
Натомість Господарський суд Київської області, враховуючи те, що долучена до матеріалів справи копія Додаткової угоди №1 від 30.01.2020 завірена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Командир А.М., який відповідно до Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, виготовляє її копію з оригінала та у визначених законом випадках відмовляє у здійсненні нотаріальної дії, з урахуванням показань свідка та заперечень позивача щодо підробки Додаткової угоди №1 та актів надання послуг: №1 від 31.01.2020, №4 від 28.02.2020, №6 від 30.03.2020, №8 від 30.04.2020, №13 від 31.05.2020, №19 від 30.06.2020, після огляду оригіналів яких не подав клопотання про призначення експертизи і того, що факт підписання додаткової угоди впливає на дійсність правочину, який не є предметом даного спору, керуючись статтями 2, 13, 79 Господарського процесуального кодексу України, статтею 204 Цивільного кодексу України, дійшов висновку про вірогідність факту укладення між сторонами додаткової угоди та прийняв її до уваги як доказ під час розгляду даної справи.
Встановлені судом обставини щодо укладення сторонами Додаткової угоди №1 від 30.01.2020 позивачем шляхом подання апеляційної скарги не заперечуються, а тому висновки суду першої інстанції в цій частині не переглядаються.
Звертаючись до суду із позовом у даній справі, позивач зазначав, що протягом дії Договору №2/20 від 01.01.2020 орендар, у порушення умов укладеного договору оренди, несвоєчасно вносив орендну плату, внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримувати грошові кошти, на які розраховував під час укладення договору, зокрема, на цей час заборгованість відповідача становить 159 840,00 грн, що перевищує тримісячний розмір орендної плати.
24.09.2020 на адресу відповідача направлено лист №20/358 про розірвання договору оренди, який отримано уповноваженим представником відповідача 28.09.2020, що підтверджується відомостями із сайту «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштового відправлення зі штрих-кодовим ідентифікатором 0740027620977.
Отже, як зазначає позивач, він належним чином виконав вимоги статті 763 Цивільного кодексу України щодо повідомлення відповідача про відмову від договору оренди і відповідач повинен був повернути автотранспортні засоби позивачу в порядку, визначеному статтею 785 Цивільного кодексу України та пункту 2.1. Договору, проте, станом на дату звернення з позовом до суду, відповідач майно не повернув.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.
Згідно статей 73, 74, 77, 79    Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Укладений між сторонами Договір №2/20 від 01.01.2020 із урахуванням додаткової угоди №1 від 30.01.2020 до нього є за своєю правовою природою договором найму.
Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Аналогічні положення закріплені у частині 1 статті 283 Господарського кодексу України, відповідно до змісту якої за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.
Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Сторонами визнається факт передачі згідно умов Договору оренди позивачем відповідачу транспортних засобів ГАЗ 3309 НОМЕР_2 , ГАЗ 3302 НОМЕР_4 , екскаватора ЕВЕНТО, НОМЕР_6 , Volvo FL 6 НОМЕР_8 , Mersedes Bens-313 НОМЕР_10 , КРАЗ-257 НОМЕР_12 , МАЗ-5334 НОМЕР_13 .
Частинами 1, 2 та 5 статті 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з приписами частини 1 статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.
Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (частина 4 статті 286 Господарського кодексу України). 
Відповідно до статті 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.
Згідно частини 1 статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
У розумінні наведених положень істотне порушення наймачем такої умови договору найму майна як своєчасне внесення орендної плати є достатньою підставою для дострокового розірвання договору найму та повернення наймодавцеві речі з найму.
Пунктом 3.1. Договору визначено, що загальна вартість орендної плати складає 53 280,00 грн за місяць з урахуванням сум ПДВ та без урахування її індексації.
Відповідно до пункту 3.2. Договору в редакції Додаткової угоди №1 орендна плата сплачується орендарем шляхом безготівкових розрахунків через установи банку на поточний рахунок орендодавця в строк 5 банківських днів після закінчення місяця або передоплати на наступний місяць на підставі рахунку та підписаного сторонами акту надання послуг.
24.09.2020 на адресу відповідача направлено лист №20/358 про розірвання Договору оренди, який отримано уповноваженим представником відповідача 28.09.2020.
До матеріалів справи долучено: довідку (вх. № 20/10-22 від 22.10.2020) за підписом ген. директора позивача - Ващіліна В.С. та гол. бухгалтера - Васько Н.Д., з якої вбачається наявність у відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 159 840,00 грн (за період з липня по вересень 2020 року), платіжні доручення: №3894 від 14.04.2020 на суму 53280,00 грн, №4484 від 29.05.2020 на суму 159 840,02 грн, №4827 від 18.06.2020 на суму 53 280,00 грн.
З урахуванням вимог Договору в частині оплати грошових коштів у строк 5 банківських днів після закінчення місяця, суд зазначає, що строк оплати за січень 2020 року у розмірі 53 280,00 грн настав 05.02.2020, за лютий 2020 року у розмірі 53 280,00 грн настав 05.03.2020, за березень 2020 року у розмірі 53 280,00 грн настав 05.04.2020, за квітень 2020 року у розмірі 53280,00 грн настав 05.05.2020, за травень 2020 року у розмірі 53 280,00 грн настав 05.06.2020, за червень 2020 року у розмірі 53 280,00 грн настав 05.07.2020, за липень 2020 року у розмірі 53 280,00 грн настав 05.08.2020, за серпень 2020 року у розмірі 53 280,00 грн настав 05.09.2020, за вересень 2020 року у розмірі 53 280,00 грн настав 05.10.2020.
Отже, з урахуванням граничної дати сплати грошових коштів за період з січня по березень 2020 року, який настав 05.04.2020 та першої здійсненої оплати відповідачем 14.04.2020 на суму 53 280,00 грн, очевидно, що наявний факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання протягом трьох місяців підряд, висновки суду першої інстанції з приводу чого є обґрунтованими.
Таким чином, позивач правомірно відмовився від Договору на підставі статті 782 Цивільного кодексу України, оскільки відповідач не вносив плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд, сума заборгованості станом на дату направлення повідомлення складає 159 839,98 грн.
Отже, враховуючи дату отримання відповідачем повідомлення про розірвання Договору - 28.09.2020, Договір оренди вважається розірваним з 28.09.2020, що є підставою у відповідності до статті 785 Цивільного кодексу України для повернення майна позивачу.
Посилання скаржника на те, що Договір оренди не можна вважати розірваним, оскільки умови пункту 5.7. Договору передбачають, що договір вважається розірваним лише з моменту оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до даного договору, якої сторонами укладено не було, судом до уваги не приймаються, оскільки право наймодавця відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд, закріплене чинним законодавством, а саме нормами частини 1 статті 782 Цивільного кодексу України.
У даному контексті судом враховані правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №916/1684/18, від 31.07.2019 у справі №922/3248/18, №903/311/20 від 20.01.2021, №910/3762/20 від 12.01.2021, згідно яких за загальним правилом зміна та розірвання господарських договорів допускається лише за згодою сторін в порядку, встановленому статтею 188 Господарського кодексу України, водночас, зміна та розірвання господарських договорів (припинення зобов`язання) саме в односторонньому порядку допускаються виключно з підстав, прямо передбачених відповідним законом або договором.
У даному випадку право на одностороннє розірвання договору найму передбачене частиною 1 статті 782 Цивільного кодексу України, яким позивач правомірно скористався.
Доводи апеляційної скарги відповідача про відсутність підстав для сплати грошових коштів за період з липня по вересень 2020 року, оскільки між сторонами, як це передбачено умовами Додаткової угоди №1, не підписано акти приймання-передачі, позивачем не направлено відповідачу рахунки, а відтак строк виконання зобов`язання з оплати у відповідача не настав, відхиляються судом із огляду на наступне.
Пунктом 3.2. Договору в редакції Додаткової угоди №1 сторони погодили, що орендна плата сплачується орендарем шляхом безготівкових розрахунків через установи банку на поточний рахунок орендодавця в строк 5 банківських днів після закінчення місяця або передоплати на наступний місяць на підставі рахунку та підписаного сторонами акту наданих послуг.
Проаналізувавши зміст вказаного пункту Договору, колегія суддів зазначає, що сторони Договору, врахувавши встановлену законом свободу договору, на власний розсуд погодили порядок та строки оплати, як це передбачено статтею 530 Цивільного кодексу України, тобто, як вбачається з умов договору, порядок оплати може здійснюватись двома формами: 1) орендна плата сплачується орендарем шляхом безготівкових розрахунків через установи банку на поточний рахунок орендодавця в строк 5 банківських днів після закінчення місяця - тобто, зазначена форма розрахунку регулюється статтею 530 Цивільного кодексу України та статтею 286 Господарського кодексу України; 2) або передоплати на наступний місяць на підставі рахунку та підписаного сторонами акту надання послуг, що, у свою чергу, регулюється статтями 531, 570, 571 Цивільного кодексу України, отже, з урахуванням того, що орендна плата  - фіксований платіж (стаття 286 Господарського кодексу України та стаття 762 Цивільного кодексу України).
Отже, підписання актів приймання-передачі та виставлення рахунку передбачено тільки у випадку передоплати на наступний місяць.
Враховуючи вищевикладене, за правовідносин, що фактично склалися між сторонами, наявні підстави для застосування першої форми та строку розрахунків: 5 банківських днів після закінчення місяця. Відповідно, доводи скаржника про ненастання строку оплати у зв`язку з відсутністю підписаного акту приймання-передачі та надісланого відповідачу рахунку на оплату є безпідставними.
Щодо аргументів скаржника про зарахування витрачених коштів на поточний та капітальний ремонт транспортних засобів в рахунок орендної плати, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з пунктом 6 Додаткової угоди №1 орендар бере на себе обов`язки: підтримувати транспортні засоби у належному технічному стані, нести витрати, пов`язані із використання об`єктів, в тому числі, з обов`язкового страхування транспортних засобів, забезпечувати проведення технічного огляду орендованих транспортних засобів, сплачувати платежі, пов`язані з проходження такого огляду та за свій рахунок проводити його технічне обслуговування (у т.ч. заміну шин та акумулятора), передати об`єкти після закінчення строку оренди в належному стані з урахуванням відсотка зносу.
Пунктом 7 Додаткової угоди №1 визначено, що орендар має право за невідкладною потребою проводити необхідні роботи з поточного ремонту об`єктів та капітальний ремонт орендованого майна, зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за користування майном або вимагати відшкодування вартості ремонту.
Відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.
Згідно статі 776 Цивільного кодексу України поточний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом. Капітальний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймодавцем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом. Капітальний ремонт провадиться у строк, встановлений договором. Якщо строк не встановлений договором або ремонт викликаний невідкладною потребою, капітальний ремонт має бути проведений у розумний строк. Якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору, наймач має право: 1) відремонтувати річ, зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за користування річчю, або вимагати відшкодування вартості ремонту.
Відповідно до статті 778 Цивільного кодексу України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю. Якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості.
Відповідачем до матеріалів справи у суді першої інстанції долучені документи щодо витрат на ремонт та технічне обслуговування транспортних засобів на суму 188 160,04 грн (клопотання вх. №4952/21 від 02.03.2021).
Дослідивши вказані документи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до Положення про технічне обслуговування і ремонт дорожніх транспортних засобів автомобільного транспорту (затверджене наказом Міністерства транспорту України №102 від 30.03.1998) технічне обслуговування (ТО) - комплекс операцій чи операція щодо підтримки роботоздатності або справності виробу під час використання за призначенням, зберігання та транспортування; ремонт - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності виробів та відновлення ресурсів виробів чи їх складових частин; поточний ремонт (ПР) - ремонт, який виконується для забезпечення або відновлення роботоздатності виробу і полягає в заміні і (або) відновленні окремих частин (може виконуватись заявочно або за результатами діагностування агрегатним, знеособленим та іншими методами); капітальний ремонт (КР)    - ремонт, який виконується для відновлення справності та повного або близького до повного відновлення ресурсу виробу із заміною чи відновленням будь-яких частин, у тому числі базових; система технічного обслуговування та ремонту техніки - сукупність взаємопов`язаних засобів, документації технічного обслуговування і ремонту та виконавців, які потрібні для підтримування і відновлення якості виробів, що входять у цю систему.
Згідно з пунктом 3 Положення система технічного обслуговування та ремонту дорожніх транспортних засобів передбачає: підготовку до продажу; технічне обслуговування в період обкатки; щоденне обслуговування; перше технічне обслуговування (ТО-1); друге технічне обслуговування (ТО-2); сезонне технічне обслуговування; поточний ремонт; капітальний ремонт; технічне обслуговування під час консервації ДТЗ; технічне обслуговування та ремонт ДТЗ на лінії.
Пунктом 3.8. Положення визначено, що щоденне обслуговування, технічне обслуговування та сезонне технічне обслуговування дорожніх транспортних засобів не належать до реконструкції, модернізації, технічного переозброєння та інших видів поліпшення дорожніх транспортних засобів.
Відповідно до пункту 3.12. Положення поточний ремонт виконується за потребою, згідно з результатами діагностування технічного стану дорожніх транспортних засобів, або за наявності несправностей і призначений для забезпечення або відновлення його роботоздатності.
Згідно з пунктом 3.13. Положення до поточного ремонту дорожніх транспортних засобів належать роботи, пов`язані з одночасною заміною не більше двох базових агрегатів (крім кузова і рами).
Пунктом 3.14. Положення визначено, що будь-який ремонт агрегатів належить до поточного ремонту дорожніх транспортних засобів.
До капітального ремонту належать роботи, пов`язані із заміною кузова для автобусів та легкових автомобілів, рами для вантажних автомобілів або одночасною заміною не менш трьох базових агрегатів (пункт 3.16 Положення).
Додатком Г Положення визначено перелік базових агрегатів дорожніх транспортних засобів: 1. Двигун з картером зчеплення у зборі; 2. Коробка передач, роздавальна коробка; 3. Гідромеханічна передача; 4. Задній міст (вісь); 5. Середній міст (вісь); 6. Передня вісь (міст); 7. Рульове керування; 8. Кабіна вантажного та кузов легкового автомобіля; 9. Кузов автобуса; 10. Рама, 11. Підйомне обладнання платформи автомобіля-самоскида.
Відповідно до пункту 3.11. Положення сезонне технічне обслуговування здійснюється двічі на рік (весною та восени), включає роботи, які наведені в додатку В, і проводиться разом з черговим ТО-2.
Додатком Б до Положення визначено примірний перелік операцій ТО-2: Виконати роботи, передбачені ТО-1, Контрольно-діагностичні, кріпильні, регулювальні роботи: 1. Перевірити дію контрольно-вимірювальних приладів, омивачів вітрового скла, фар, а в холодну пору - стан системи вентиляції та опалення, а також щільність дверей і вентиляційних люків, пристроїв для обігріву і обдуву скла. 2. Перевірити кріплення головок циліндрів двигуна, стан і кріплення опор двигуна, піддона картера двигуна, регулятора частоти обертання колінчастого вала. 3. Перевірити оглядом кріплення, стан і герметичність картера зчеплення і коробки передач. 4. Перевірити оглядом задній (середній) міст: правильність встановлення (без перекосу), стан і кріплення редуктора та колісних передач, стан і правильність установки балки передньої вісі, кути установки передніх коліс. При потребі виконати регулювальні роботи. 5. В автомобілях з пневматичним приводом гальм відрегулювати хід педалі та зазори між накладками гальмівних колодок і барабанами коліс. 6. В автомобілях з гідравлічним приводом гальм перевірити дію підсилювача та хід педалі. 7. Перевірити герметичність амортизаторів, стан і кріплення їх втулок, стан колісних дисків, відрегулювати підшипники маточини коліс. 8. Перевірити кріплення і герметичність паливного бака, трубопроводів, паливного насоса і карбюратора, дію привода, повноту відкриття і закриття дросельної і повітряної заслінок. 9. У карбюраторних двигунах перевірити рівень палива в поплавковій камері, легкість пуску і роботу двигуна. Відрегулювати мінімальну частоту обертання колінчастого вала двигуна в режимі холостого ходу. 10. Перевірити роботу дизеля, справність паливного насоса високого тиску, регулятора частоти обертання колінчастого вала, визначити димність відпрацьованих газів. Через одне ТО-2 перевірити кут упередження впорскування палива. При потребі виконати регулювальні роботи. 11. Перевірити зовнішнім оглядом і за допомогою приладів стан акумуляторної батареї, її кріплення, дію вимикача акумуляторної батареї та стан і кріплення електричних провідників. 
Перевіривши долучені до матеріалів справи документи, суд зазначає, що виконані відповідачем роботи відносяться до технічного обслуговування транспортного засобу (як це передбачено Положенням про технічне обслуговування і ремонт дорожніх транспортних засобів автомобільного транспорту) та здійснюються виключно за його рахунок, як це передбачено умовами Додаткової угоди №1.
Посилання скаржника на те, що судом першої інстанції безпідставно не взятий до уваги факт здійснення ТОВ «НВК «Техімпекс» капітального ремонту двигуна автомобіля Mersedes Benz-313 та, відповідно, поточного ремонту орендованого автомобіля вартістю 84  065,64 грн, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки у наданій до суду першої інстанції калькуляції вартості технічного обслуговування та ремонту  автомобіля Mersedes Benz-313 (реєстраційний номер НОМЕР_10 ) (том 2, а.с. 136-140), на яку посилається скаржник у апеляційній скарзі, відсутні відомості щодо проведення капітального ремонту двигуна.
У свою чергу, надані скаржником разом із письмовими поясненнями від 06.09.2021 нові докази на підтвердження його позиції щодо здійснення відповідачем поточного ремонту автомобілів не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки останні датовані 16.08.2021 та 03.09.2021, тобто вже після прийняття судом оскаржуваного в даній справі рішення, а відсутність доказів як таких на момент розгляду справи судом першої інстанції виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення норм господарського процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів (такої правової позиції дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 у справі №916/3130/17).
Водночас, суд зазначає, що пункт 7 Додаткової угоди №1 (орендар має право за невідкладною потребою проводити необхідні роботи з поточного ремонту об`єктів та капітальний ремонт орендованого майна, зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за користування майном або вимагати відшкодування вартості ремонту) дублюється зі статтею 776 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що першочергове право на здійснення капітального ремонту покладається на наймодавця і тільки у випадку непроведення ремонту у розумний строк, наймач здійснює зазначений ремонт.
Проте, до матеріалів справи не долучено жодних належних та допустимих доказів на підтвердження звернення відповідача до позивача з вимогою про проведення капітального та поточного ремонту транспортних засобів, повідомлення про настання невідкладного випадку для такого ремонту, отримання попередньої згоди на вчинення зазначених дій та повідомлення про зарахуванням зустрічних однорідних вимог шляхом включення суми ремонту в рахунок погашення орендної плати, що, в свою чергу, у будь-якому випадку виключає можливість врахувати суму у розмірі 188 160,04 грн в рахунок орендної плати, як про це зазначає відповідач.
Доводи скаржника про те, що необхідність в ремонті («невідкладну потребу») сторони погоджували в усній формі перед початком здійснення ремонтних робіт оцінюються судом критично, оскільки не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами, у той час, як згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Посилання скаржника на те, що ТОВ «НВК «Техімпекс» було направлено позивачу супровідний лист від 01.03.2021 вих.№290/03-21 з актом №ТЕ-0000001 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 26.02.2021 по Договору №2/20 від 02.01.2020 взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду щодо відсутності відповідного повідомлення позивача про проведення, як зазначає відповідач, капітального та поточного ремонту транспортних засобів до його початку. Вказані документи були надіслані на адресу позивача 05.03.2021, тобто вже після звернення позивача до суду із позовом у даній справі (22.10.2020) та відкриття судом першої інстанції позовного провадження у даній справі (20.11.2020).
Таким чином, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції, задовольнивши позовні вимоги, повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.
Усі інші доводи учасників справи, окрім викладених у мотивувальній частині постанови, суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують висновків суду першої інстанції про задоволення позову.
При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.
Позивачем доведено порушення його прав та законних інтересів зі сторони відповідача.
Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки останні не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції. 
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Київської області від 22.04.2021 у даній справі підлягає залишенню без змін.
Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.
Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» на рішення Господарського суду Київської області від 22.04.2021 у справі №911/3093/20 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Київської області від 22.04.2021 у справі №911/3093/20 залишити без змін.
Матеріали справи №911/3093/20 повернути до місцевого господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

          Повний текст постанови підписано 04.10.2021 після виходу з відпустки судді Шаптали Є.Ю.

Головуючий суддя                                                            Ю.Б. Михальська 

Судді                                                                                Є.Ю. Шаптала

                                                                                І.М. Скрипка