УХВАЛА        
 
21 жовтня 2021 року
м. Київ
 
справа № 761/18292/19
провадження № 61-16127ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю набутого під час шлюбу і його поділ, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із названим позовом.
З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила: розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 851; визнати набуте з відповідачем під час шлюбу майно, а саме земельну ділянку площею 0,0459 га, кадастровий номер 3222484001:01:022:0013, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також розташовані на ній будівлі - спільною сумісною власністю подружжя, та поділити вказане майно по Ѕ частині кожному.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, шлюбно-сімейні відносини фактично не підтримуються, спільне господарство сторони не ведуть. Позивач вважає подальше сумісне життя і збереження сім`ї неможливим.
За час шлюбу сторонами набута земельна ділянка 0,0459 га, кадастровий номер 3222484001:01:022:0013, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На даній земельній ділянці майже завершений будівництвом житловий будинок. Оскільки земельна ділянка, з розташованими на ній будівлями, є спільною сумісною власністю подружжя, вони підлягають поділу порівну.
У зустрічній позовній заяві, з урахуванням уточнень, ОСОБА_2 просив: визнати спільною сумісною власністю подружжя наступне майно: телевізор «LG», вартістю 10 000 грн; порохотяг «Zelmer», вартістю 6 000 грн; автомобіль «ВАЗ- 2105», д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 35 000 грн, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 ; комп`ютер у комплекті з акустичною системою, монітором, клавіатурою та мишею, загальною вартістю 24 000 грн; земельну ділянку площею 0,0459 га (кадастровий номер 3222484001:01:022:0013, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість якої відповідно до висновку експерта № 1237/19 від 17 грудня 2019 року складає 250 688 грн, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 ; визнати, що ідеальні частки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у спільному майні становлять по Ѕ частині за кожним; виділити ОСОБА_1 і визнати право власності на телевізор «LG», вартістю 10 000 грн; порохотяг «Zelmer», вартістю                             6 000 грн; автомобіль «ВАЗ-2105», д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 35 000 грн комп`ютер у комплекті з акустичною системою, монітором, клавіатурою та мишею, загальною вартістю 24 000 грн; виділити ОСОБА_2 і визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0459 га (кадастровий номер 3222484001:01:022:0013, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість якої відповідно до висновку експерта № 1237/19 від 17 грудня 2019 року складає 250 688 грн; припинити право власності ОСОБА_1 на Ѕ частину спірної земельної ділянки з виплатою їй грошової компенсації в сумі 125 344 грн; визнати таким, що не є об`єктом спільної сумісної власності об`єкта незавершеного будівництва, який розташований на земельній ділянці площею 0,0459 га (кадастровий номер 3222484001:01:022:0013 за адресою: АДРЕСА_1 .
Зустрічний позов обґрунтовано тим, що у стосунках та обставинах, які склалися між сторонами спільне володіння і користування спірною земельною ділянкою неможливе, а тому, враховуючи положення статті 365 ЦК України, є підстави для поставлення питання про припинення права власності ОСОБА_1 на Ѕ частину земельної ділянки з виплатою грошової компенсації. Інше майно, враховуючи, що дитина проживає разом з ОСОБА_1 , слід виділити ОСОБА_1 .
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю набутого під час шлюбу і його поділ задоволено частково.
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя задоволено частково.
Розірвано шлюб укладений 03 серпня 2013 року між ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 , зареєстрований Відділом державної реєстрації цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві актовий запис № 51.
Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишено без змін.
Визнано спільною сумісною власністю подружжя: земельну ділянку площею                            0,0459 га, кадастровий номер 3222484001:01:022:0013, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 771198232224); автомобіль марки «ВАЗ-2105», державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; телевізор «LG»; порохотяг «Zelmer»; комп`ютер у комплекті з акустичною системою, монітором, клавіатурою.
В порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 :
- право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0459 га, кадастровий номер 3222484001:01:022:0013, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 771198232224);
За заявами сторін відступлено від засади рівності часток подружжя на користь ОСОБА_1 , з якою проживає спільна малолітня дитина ОСОБА_3 виділено у приватну власність ОСОБА_1 : автомобіль «ВАЗ-2105», державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; телевізор «LG»; порохотяг «Zelmer», комп`ютер у комплекті з акустичною системою, монітором, клавіатурою та мишею.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 :
- право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0459 га, кадастровий номер 3222484001:01:022:0013, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 771198232224).
У задоволенні решти вимог зустрічного позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі                     1 002,16 грн.
Постановою Київського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня                    2021 року в частині поділу земельної ділянки площею 0,0459 га, кадастровий номер 3222484001:01:022:0013, яка знаходиться за адресою: Київська область,                                      с. Крюківщина, садове товариство «Арсеналець-5» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 771198232224) скасовано.
В цій частині ухвалено нове рішення.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині вимог про поділ земельної ділянки задоволено частково.
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині вимог про поділ земельної ділянки задоволено частково.
Визнано земельну ділянку площею 0,0459 га, кадастровий номер 3222484001:01:022:0013, яка знаходиться за адресою: Київська область,                                        с. Крюківщина, садове товариство «Арсеналець-5» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 771198232224) спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Виділено ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,0459 га, кадастровий номер 3222484001:01:022:0013, яка знаходиться за адресою: Київська область, с. Крюківщина, садове товариство «Арсеналець-5» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 771198232224).
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі 125 344,00 грн.
В іншій частині позовних вимог про поділ земельної ділянки відмовлено.
01 жовтня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року, вякій просить скасувати вказане судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції, та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1 903,20 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору у встановленому розмірі. 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року                    № 2147-VIII.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми. 
У разі якщо у касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само із урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.
Підпунктом 3 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви: про розірвання шлюбу ставка судового збору становить                            0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; про поділ майна при розірванні шлюбу 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» установлено на 2019 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року - 1 921 грн.
Беручи до уваги, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у травні 2019 року, з урахуванням збільшення позовних вимог та вартості спірної земельної ділянки (250 688,00 грн) за позовну вимогу про розірвання шлюбу та вимогу про поділ майна розмір судового підлягає сплаті судовий збір в загальному розмірі 3 275,28 грн (768,40 грн +2 506,88 грн).
Зустрічний позов поданий у грудні 2019 року та містить також вимоги про поділ майна, загальна вартість якого становить 325 688,00 грн (250 688,00 грн +                                   75 000,00 грн). Тому враховуючи ставку судового збору на час подання зустрічного позову судовий збір, що підлягав сплаті за подання позову становить 3 256,88 грн.
Таким чином, за подачу касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір -                                     (3 275,28 грн +3 256,88 грн)*200%=13 064,32 грн; сплачено судовий збір в розмірі 1 903,20 грн; необхідно доплатити судовий збір в розмірі:  13 064,32 грн-                                          1 903,20 грн=11 161,12 грн).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду  у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК  у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату. 
Заявник посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення процесуального права не вказав конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини 2 статті 389 ЦПК України. 
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
При цьому під порушенням норм матеріального та процесуального права розуміється певна (певні) норма (норми) певного закону (законів), у випадках передбачених частиною 2 статті 376 ЦПК України (порушення норм матеріального права) або здійснення процесуальних дій всупереч приписам процесуального закону (порушення норм процесуального права).
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
У випадку оскарження судових рішень з підстав  невідповідності висновків суду постанові Верховного Суду, що не була врахована в оскаржуваному судовому рішенні (абзац 1 пункт 5 частини 2 статті 392 ЦПК України) або  у зв`язку з необхідністю відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеному у постанові Верховного суду  (абзац 2 пункт  5 частини 2 статті 392 ЦПК України) у касаційній скарзі, крім відповідної постанови Верховного  Суду,  повинно  бути  зазначено  відповідний  пункт  частини  2 статті  389 ЦПК України та обґрунтування і мотивування такої підстави.
У випадку оскарження судових рішень на підставі частини 4 статті 389 ЦПК України з посиланням на частину 1 статті 411 ЦПК України, у касаційній скарзі необхідно зазначити певний пункт частини 1 статті 411 ЦПК України, який є обов`язковою підставою для скасування судового рішення з його обґрунтуванням та мотивуванням доводів.
У випадку оскарження судових рішень на підставі частини 3 статті 411 ЦПК України, у касаційній скарзі необхідно зазначити певний пункт частини 3 статті 411 ЦПК України, з його обґрунтуванням та мотивуванням доводів.
Отже, у касаційній скарзі повинно бути зазначено конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України та/або пункт ( абзац та\або пункт) статей 392 та/або 411 ЦПК України, який (які) відповідно до змісту касаційної скарги є підставою (підставами) подачі цієї касаційної скарги та обґрунтування (мотивування) наявності цієї (цих) підстави (підстав).
За таких обставин, заявнику необхідно уточнити касаційну скаргу, зазначивши підставу (підстави) із зазначенням конкретного (конкретних) пункту (пунктів), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), із обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї (цих) підстави (підстав), та надати копії уточненої скарги відповідно до кількості учасників справи.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог цієї ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.  
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                          Є. В. Петров