ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року 

м. Київ
справа № 380/6289/20
адміністративне провадження № К/9901/20484/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П., 

розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року (колегія у складі суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П., Судової-Хомюк С.М.) 
у справі № 380/6289/20
за позовом  ОСОБА_1 
до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, 
третя особа - Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Львівської області,
про визнання протиправними дій, зобов`язання скасувати державну реєстрацію.

У С Т А Н О В И В:

1.          04.08.2020 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ; позивач) звернувся до суду з позовом до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради (далі також - відповідач), в якому просив визнати протиправним та зобов`язати відповідача скасувати державну реєстрацію юридичної особи - Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області, реєстраційна дія від 20.04.2016           №     14151760000029312.
2.          Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 04.02.2021 відмовив у задоволені позову.
3.          Позивач оскаржив це рішення в апеляційному порядку. Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 27.04.2021 скасував рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.02.2021, залишив позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду.
4.          31.05.2021 ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2021, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
5.          30.06.2021 до Верховного Суду від позивача надійшов ще один відзив на власну касаційну скаргу. 

II. ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

6.          Суд апеляційної інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду, виходив з того, що ОСОБА_1 пропустив шестимісячний строк звернення до суду із цим позовом, не навів поважних та об`єктивних причин пропуску строку, оскільки з грудня 2015 року доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є відкритим і кожен громадянин може отримати відомості про кожну реєстраційну дію щодо юридичної особи. 
У травні 2019 року позивач не набрав необхідно кількості балів при складанні іспиту на право заняття адвокатською діяльністю, який проводила Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Львівської області, а з цим позовом до суду звернувся 04.08.2020.

IIІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

7.           ОСОБА_1 у касаційній скарзі покликається на те, що про зміну організаційно-правової форми Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області з комунальної організації на орган адвокатського самоврядування він попередньо дізнався у квітні 2013 року, проте не мав доступу до документів реєстраційної справи. 
Порушення його прав на той момент було уявним, а 04.09.2020 у цій справі він отримав відзив відповідача на позовну заяву з доданими копіями документів реєстраційної справи (реєстраційна дія "1_415_029312_60, код 172478347236"), якими підтверджено незаконність реєстраційної дії та порушення законодавства; у матеріалах реєстраційної справи відсутнє рішення Львівської обласної ради про зміну організаційно-правової форми Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області з комунальної організації на орган адвокатського самоврядування. 
Зазначає, що з 04.09.2020 після отримання вказаних документів дізнався про реальне порушення своїх прав на складання кваліфікаційного іспиту адвоката та з цього моменту слід обчислювати шестимісячний строк звернення до суду за захистом порушеного права. Крім того, вважає, що порушення його прав оскаржуваним рішенням відповідача має триваючий характер.
8.          Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради у відзиві на касаційну скаргу вказує про те, що не може бути відповідачем у цій справі, оскільки спір є приватноправовим, стосується оскарження ОСОБА_1 реєстрації дії державного реєстратора щодо реалізації волі третьої особи. При цьому, покликається на висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 806/2808/18, від 01.04.2020 у справі №      813/1056/18.
9.           ОСОБА_1 у відзивах на власну касаційну скаргу додатково покликається на висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 127/16473/15-а, від 15.04.2020 у справі № 127/16473/15; зазначає про те, що через проходження процедури складання іспиту набув статус учасника правовідносин, отримав право захистити своє право на складання кваліфікаційного іспиту створеній на підставі та відповідно до закону Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури, припинивши у судовому порядку триваюче правопорушення. Суд апеляційної інстанції, застосовуючи строк звернення до суду, легалізував триваюче правопорушення, вчинене третьою особою та відповідачем.
10.          17.06.2021 до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на касаційну скаргу, в якій підтримав вимоги скарги. 
11.          29.06.2021 до Верховного Суду від відповідача надійшов відзив, в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2021- без змін. 

IV. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12.          Верховний Суд перевірив правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов таких висновків.
13.          Частиною 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
14.          Адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (ч. 1 ст. 122 КАС України).
15.          Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).
16.          Частиною 1 ст. 123 КАС України передбачено, що в разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
17.          Якщо заяву не буде подано в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч. 2 ст. 123 КАС України).
18.          Отже, у випадку, коли особа вважає, що її права та інтереси були порушені, вона має право звернутися до суду у шестимісячний строк. Звернення до суду з пропуском цього строку за відсутності поважних причин позбавляє таку особу права захисту в судовому порядку.
19.          Початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
20.          У цій справі спір виник з приводу оскарження рішення від 20.04.2016 державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради щодо реєстрації юридичної особи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області 
21.          До спірних відносин застосовується шестимісячний строк звернення до адміністративного суду.
22.          У суді першої інстанції Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Львівської області заявила клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з цим позовом.
23.           ОСОБА_1 у суді першої інстанції заперечував пропуск строку звернення до суду з цим позовом, вважав, що на момент подання документів та складання 08.05.2019 кваліфікаційного іспиту адвоката не був зобов`язаний перевіряти законність створення Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури Львівської області; зазначав, що подання заяви про складання кваліфікаційного іспиту в «незаконно зареєстрований» орган адвокатського самоврядування порушує право щодо набуття права на заняття адвокатською діяльністю.
24.          Львівський окружний адміністративний суд ухвалою від 03.12.2020 відмовив третій особі у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. 
25.          Суд апеляційної інстанції дослідив дотримання строку звернення до суду з цим позовом, з`ясував у ОСОБА_1 , що про державну реєстрацію Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області він дізнався у квітні 2018 року, проте для звернення до суду з цим позовом вирішив набути статусу учасника спірних правовідносин; у травні 2019 склав Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури Львівської області іспит на право заняття адвокатською діяльністю, проте не набрав необхідної кількості балів, з позовом звернувся до суду у серпні 2020 року.
26.          У касаційній скарзі ОСОБА_1 покликається на нові обставини. Про те, що дізнався про порушення своїх прав в момент отримання у суді першої інстанції копій документів реєстраційної справи юридичної особи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області, доданих до відзиву Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради на позовну заяву. 
27.          Такі обставини визначення моменту, з якого позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, є взаємовиключними. 
28.          При цьому, суд касаційної інстанції у силу статті 341 КАС України не має права з`ясовати нові обставини, що не були встановлені у рішенні суду першої інстанції або постанові суду апеляційної інстанції. 
29.          Верховний Суд вважає обґрунтованими висновки суду апеляційної інстанції про те, що ОСОБА_1 не навів переконливих доводів щодо наявності поважних та об`єктивних причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом.
30.          Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 щодо триваючого характеру порушення його прав, з огляду на таке.
31.          Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
32.          Право на оскарження індивідуального акту суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується.
33.          Оскільки рішення державного реєстратора, що оскаржується, є індивідуальним актом, то можливе порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах не може мати триваючого характеру. 
34.          Крім того, ОСОБА_1 заявляв клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Клопотання обґрунтоване тим, що суддя Восьмого апеляційного адміністративного суду Хобор Р.Б. перебуває під дією двох присяг - судді і адвоката, тому здійснення нею правосуддя «є виключною правовою проблемою, негативно впливає на об`єктивність і неупередженість при прийнятті судових рішень». Передача справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідна «для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики щодо сумісності статусу судді і адвоката щодо забезпечення неупередженого розгляду справ суддею».
35.          Вирішуючи зазначене клопотання, Суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки зазначене ОСОБА_1 питання не входить до предмету спору - оскарження дій державного реєстратора, стосується процедури розгляду справи судом апеляційної інстанції та питання наявності підстав для відводу судді; що не може бути підставою для передачі справи на розгляд Великої Палати у розумінні ч. 3 ст. 346 КАС України. 
36.          Між тим, ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції не скористався правом заявити відвід будь-якому судді із складу колегії суддів апеляційної інстанції з підстав, визначених у ст. 36 КАС України. 
37.          Враховуючи наведене, Суд не встановив порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновком суду апеляційної інстанції у справі про залишення позову без розгляду.
38.          Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
39.          З огляду на викладене, касаційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2021 - без змін.

Керуючись ст. 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року у справі №       380/6289/20 залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб