Номер провадження: 22-ц/813/10045/21 
Номер справи місцевого суду: 947/18255/21
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л. В.
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2021 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 947/18255/21
Номер провадження: 22-ц/813/10045/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
- головуючого судді – Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),
- суддів: - Князюка О.В., Погорєлової С.О., 

учасники справи: 
- позивач –  ОСОБА_1 ,
- відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою адвоката Кожухар Володимира Андрійовича, діючого від імені ОСОБА_2 , та апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси, постановлену у складі судді Калініченко Л.В. 09 липня 2021 року, про передачу справи на розгляд іншого суду,

встановив:

2. Описова частина
2.1 Короткий зміст позовних вимог
У червні 2021 року ОСОБА_1  звернувся до Київського районного суду м. Одеси з вищезазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , який зареєстровано 01.10.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Томашпільського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №47.
ОСОБА_1 свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.10.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Томашпільського районного управління юстиції у Вінницькій області, зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №47.
Дітей від шлюбу немає.
На протязі останнього року шлюбні відносини між сторонами припинено, сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо.
Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки у подружжя відсутні спільні інтереси, відсутнє взаєморозуміння, наявні різні погляди на життя, сімейні цінності та побут. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного.
Збереження подружніх відносин неможливе.
Відповідач ігнорує спроби позивача вирішити питання про розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану, не відповідає на дзвінки та повідомлення, а також періодично виїжджає за кордон та не перебуває на території України впродовж тривалого часу.
За час перебування в шлюбі, набуто нерухоме майно, а саме - квартира, за адресою - АДРЕСА_1 , яка є спільною сумісною власністю подружжя.
Спір с приводу майна, набутого за час перебування у шлюбі, яке є спільною сумісною власністю, на момент звернення з позовом відсутній (а. с. 2 – 3).

2.2 Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09 липня 2021 року матеріали цивільної справи №947/18255/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за територіальною юрисдикцією передано до Томашпільського районного суду Вінницької області.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки останнє зареєстроване місце проживання відповідачки зареєстроване поза межами Київського району міста Одеси, а саме - у Томашпільському районі Вінницької області, то цивільну справу за вказаним позовом, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, слід передати за територіальною юрисдикцією на розгляд до Томашпільського районного суду Вінницької області.

2.3 Короткий зміст вимог апеляційної скарги адвоката Кожухар В.А., діючого від імені ОСОБА_2 ,
Адвокат Кожухар В.А., діючий від імені ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Справу направити для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.
2.4 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала постановлена судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права. 
Апелянт вказує, що при винесенні оскаржуваної ухвали суд виходив з того, що згідно довідки з відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області встановлено, що ОСОБА_2 у м. Одесі та Одеській області зареєстрованою не значиться. Відповідно до поданої до суду копії паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 , виданого 05.12.2014 року Томашівським РС УДМС України у Вінницькій області на ім`я ОСОБА_2 , встановлено, що остання зареєстрована за адресою - АДРЕСА_2 .
Однак, на сьогоднішній день ОСОБА_2 проживає та зареєстрована за адресою - АДРЕСА_1 , що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України серія НОМЕР_1 , виданого 05.12.2014 року Томашівським РС УДМС України у Вінницькій області на ім`я ОСОБА_2 , відмітка від 30 березня 2020 року здійснена Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради (а. с. 22 – 24).

2.3 Короткий зміст вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Справу направити для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.
2.4 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала постановлена судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права. 
Апелянт вказує, що суд при винесенні оскаржуваної ухвали виходив з того, що згідно довідки з відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області встановлено, що ОСОБА_2 у м. Одесі та Одеській області зареєстрованою не значиться. Однак, позивач звернувся з позовом про розірвання шлюбу до Київського районного суду м. Одеси саме за зареєстрованим місцем проживання відповідачки. Так в позовній заяві позивачем було зазначено, що 30.03.2020 року зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання відповідачки є квартира за адресою - АДРЕСА_3 , яка знаходиться у Київському районні м. Одеси. Вказані обставини підтверджуються копією паспорта ОСОБА_2 з відповідною відміткою (а. с. 39 – 40).

3. Рух справи в суді апеляційної інстанції
Ухвалою Одеського апеляційного суду від  19.08.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Кожухар В.А., діючого від імені ОСОБА_2 , та апеляційною скаргою ОСОБА_1 (а. с. 50 – 50 зворотна сторона).
Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи (а. с. 51). 
Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 
 ОСОБА_1 повернулося до суду з приміткою пошти – «отримано – 31.08.2021» (а. с. 52). 
Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 повернулося до суду з приміткою пошти – «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 53 - 54). 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.10.2021 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників (а. с. 55).
    Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що сторони є повідомленими про розгляд справи в апеляційному суді.
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6. 9, 10, 14, 19, 37 – 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників.
Відзиви на апеляційні скарги не надійшли.

3. Мотивувальна частина
3.1 Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянти посилаються в апеляційних скаргах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Кожухар В.А., діючого від імені ОСОБА_2 , та апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
3.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі 
01.10.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Томашпільського районного управління юстиції у Вінницькій області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №47 (а. с. 4).

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Згідно з ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разу, якщо на його утриманні є малолітні діти або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них. 
Отже, за загальним правилом позови пред`являються за місцезнаходженням чи місцем реєстрації відповідача відповідно до ст. 27 ЦПК України, проте, у випадках, визначених ст. 28 ЦПК України, позивач може сам обрати суд, до якого звертатися з позовом.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про порушення позивачем правил підсудності, необхідність направлення справи на розгляд іншому суду.
3.4 Мотиви прийняття аргументів, викладених в апеляційній скарзі 
Доводи апелянтів щодо помилкового висновку суду першої інстанції про неможливість слухання справи у Київському районному судді м. Одеси, колегія суддів приймає, оскільки з матеріалів справи вбачається, що зареєстрованим місцем проживання 
ОСОБА_2 є – АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Київського району Одеської області. 
Так, за загальними правилами ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом .
Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України,  позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.
Як вбачається, позивачем подано позовну заяву за територіальною юрисдикцією справи, за правилами ч. 1ст. 27 ЦПК України, а саме - за зареєстрованим місцем проживання відповідачки ОСОБА_2 , яким зазначено - АДРЕСА_1 .
Відповідно до наданої копії паспорту громадянина України серії  НОМЕР_1 , виданого 05.12.2014 року Томашпільським РС УДМС України у Вінницькій області на ім`я  ОСОБА_2 , встановлено, що остання 30.03.2020 року була зареєстрована за адресою:  АДРЕСА_1  (а.с.26 – 35).Вказані обставини іншими наявними у справі матеріалами не спростовуються.
Отже, позивачем правильно визначено суд, якому підсудна вказана справа, а саме - Київський районний суд м. Одеси, за місцем реєстрації відповідачки.
Доводи апелянтів про порушення судом норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали знайшли своє відображення в матеріалах справи, а отже є доведеними.

3.5 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції 
Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційні скарги адвоката Кожухар В.А., діючого від імені ОСОБА_3 , та апеляційної скарги ОСОБА_1 є доведеними, а тому вони підлягають задоволенню.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, у випадку постановлення ухвали при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
На підставі вищевикладеного, колегія судів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для вирішення питання щодо відкриття провадження по справі, порушенні норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції (Київського районного суду м. Одеси) для продовження розгляду справи, починаючи зі стадії вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.
3.6 Дата постановлення ухвали, порядок та строк касаційного оскарження
За правилами, передбаченими ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Згідно пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Разом з тим, частиною першою статті 389 ЦПК України не передбачено оскарження у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції передачі справи на розгляд іншого суду (пункт 2 частини першої статті 353 ЦПК України) після її перегляду в апеляційному порядку.

4. Резолютивна частина
Керуючись ст. ст. 268, 368, 371, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Одеський 
апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Кожухар Володимира Андрійовича, діючого від імені ОСОБА_2 , – задовольнити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 09 липня 2021 року про передачу справи на розгляд іншого суду - скасувати. 
Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає.
Головуючий суддя: А. П. Заїкін 
Судді: О. В. Князюк
С. О. Погорєлова