Ухвала
іменем України
9 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 645/1239/21
провадження № 51-5706впс21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши в судовому засіданні подання Харківського апеляційного суду про направлення із Фрунзенського районного суду м. Харкова до Франківського районного суду м. Львова для об`єднання і розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні № 12020220460001754 від 18 вересня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК,
встановив:
До Верховного Суду надійшло подання в порядку ст. 34 КПК, мотивоване тим, що у Франківському районному суді м. Львова відбувається судовий розгляд об`єднаних кримінальних проваджень № 12021141370000008 від 16 липня
2021 року та № 12021141080000224 від 4 червня 2021 року стосовно
ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 190 КК і ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 цього Кодексу відповідно. Вказані кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_4 пізніше, ніж правопорушення в межах кримінального провадження № 12020220460001754
від 18 вересня 2020 року.Крім того, обвинувачений перебуває під вартою
в ДУ «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» і рахується за Франківським районним судом м. Львова.
Наведені обставини, на думку апеляційного суду, перешкоджають своєчасному розгляду вказаного кримінального провадження Фрунзенським районним судом
м. Харкова.
Учасникам судового провадження було повідомлено про час та місце розгляду подання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду подання
не надійшло.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені у поданні доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.
Згідно з абзацом 1 ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, – суд,
у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.
Відповідно до вимог пунктів 1 – 4 ч. 1 ст. 34 цього Кодексу кримінальне провадження передається до іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
Положеннями абзацу 6 ч. 1 ст.  34 КПК встановлено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).
Відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
З наданих до суду матеріалів провадження вбачається, що до Фрунзенського районного суду м. Харкова для розгляду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12020220460001754 від 18 вересня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК.
У підготовчому судовому засіданні під час розгляду матеріалів вищезазначеного кримінального провадження захисник ОСОБА_5 заявив клопотання
про направлення обвинувального акта у кримінальному провадженні
№ 12020220460001754 щодо ОСОБА_4 до Франківського районного суду
м. Львова для вирішення питання про об`єднання із об`єднаними кримінальними провадженнями № 12021141370000008 та № 12021141080000224 щодо ОСОБА_4 , оскільки в межах останніх, кримінальні правопорушення вчинені останні за часом.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12020220460001754 щодо ОСОБА_4  направлено до Харківського апеляційного суду для вирішення питання про направлення до Касаційного кримінального суду Верховного Суду з метою передачі до Франківського районного суду м. Львова для розгляду.
Погодившись із цим рішенням, Харківський апеляційний суд надіслав відповідне подання до Верховного Суду для вирішення порушеного питання відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК.
З наведеного вбачається, що подання апеляційного суду не ґрунтується на кримінальному процесуальному законі, приписами ст. 32 якого встановлено правила визначення територіальної підсудності одного кримінального провадження, в межах якого внесено відомості щодо кількох кримінальних правопорушень.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 334 КПК питання про об`єднання чи виділення матеріалів кримінального провадження вирішується ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають.
У поданні апеляційний суд фактично порушує перед Верховним Судом питання про направлення кримінального провадження за № 12020220460001754із Фрунзенського районного суду м. Харкова до Франківського районного суду
м. Львова для вирішення питання про об`єднання з об`єднаними кримінальними провадженнями № 12021141370000008 та № 12021141080000224, однак такої підстави для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого положення ст. 34 КПК не містять.
Крім того, даний випадок не є винятковим, оскільки не містить виключних підстав, установлених в абзаці 6 ч. 1 ст. 34 КПК, для передачі цього кримінального провадження на розгляд іншого суду.
Виходячи із зазначеного та зі змісту положень статей 32 та 34 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що у даному випадку підстави для задоволення подання Харківського апеляційного суду відсутні.
Керуючись статтями 32, 34 КПК, Верховний Суд
постановив:
Подання Харківського апеляційного суду залишити без задоволення.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12020220460001754
від 18 вересня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК, повернути до Фрунзенського районного суду м. Харкова для розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                                ОСОБА_3