ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року 
м. Київ
справа №360/3490/19
адміністративне провадження № К/9901/5741/20  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Гончарової І.А.,
суддів: Олендера І.Я.,  Ханової  Р.Ф., 
здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Головного управління ДПС у Луганській області 
на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року (колегія суддів: головуючий суддя - Ястребова Л.В., судді - Компанієць І.Д., Казначеєв Е.Г.)
у справі № 360/3490/19
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління ДПС у Луганській області  
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач, платник, ОСОБА_1 ) звернулася до Луганського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Луганській області (далі - відповідач, контролюючий орган, ГУ ДФС у Луганській області), правонаступником якого є Головне управління ДПС у Луганській області (далі - ГУ ДПС у Луганській області) про скасування податкового повідомлення рішення.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що є власником транспортного засобу марки Jaguar, модель ХJ, 2015 року випуску, з об`єм двигуна 2995 куб.см, тип пального - бензин. На підставі підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України 24.07.2019 відповідач прийняв податкове повідомлення - рішення, яким визначив позитвачу суму грошового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2019 рік в сумі 25000,00 грн. Платник вважає оскаржуване податкове повідомлення - рішення протиправним, наголошує на тому, що належний їй на праві власності транспортний засіб не є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2019 році. 

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що згідно з Переліком легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2019 (звітного) року, розміщеному на офіційному сайті Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, автомобіль марки Jaguar, модель XJ, з об`єм циліндрів двигуна 2995 куб.см, тип пального - бензин, є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2019 році, а тому приймаючи оскаржуване податкове повідомлення - рішення відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, встановлений законом.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року апеляційну скаргу позивача задоволено, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року у справі № 360/3490/19 скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено: 

-          визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Луганській області від 24.07.2019 № 0061323-5006-1236, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2019 рік у сумі 25000,00 грн.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що технічні характеристики автомобіля, зазначеного у Переліку, не співпадають з технічними характеристиками автомобіля позивача. Крім того, з листа Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України № 3805-05/41214-05  від 08.10.2019 вбачається, що вартість належного позивачу на праві власності автомобіля становить 1523796,12 грн, що менше ніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2019 (звітного) року. відповідно, останній не є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2019 році.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду апеляційної інстанції відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, просив його скасувати та залишити в силі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 01 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження за скаргою ГУ ДПС у Луганській області.

Від позивача відзиву на касаційну скаргу не надійшло, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування апеляційним судом норм матеріального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, позивач є власником транспортного засобу марки Jaguar, модель ХJ, рік випуску - 2015, об`єм двигуна - 2995 куб.см, тип пального - бензин, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

24.07.2019 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 0061323-5006-1236, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2019 рік у сумі 25000,00 грн.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам справи, Суд виходить наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України  та  Податковим кодексом України (далі -     ПК України).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. 

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року, виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (підпункт 267.3.1 пункту 267.3 статті 267 ПК України).

Відповідно до пункту 267.4 статті 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 грн за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 267.5.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України).

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік»  установлено у 2019 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 4173,00 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року № 66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - Методика).

Ця Методика встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком (пункт 1 Методики).

Середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср     = Цн     х (Г / 100), де Цн     - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року № 403 (пункт 2 Методики). 

Згідно з пунктом 13 Методики Мінекономіки відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального. 

У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономіки інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономіки за зверненням ДПС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Отже, перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у 2019 році (з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.

Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. 

Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2019 році.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що належний позивачу на праві власності автомобіль, не є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2019 році, а відтак оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним  та підлягає скасуванню.

Колегія судів суду касаційної інстанції  погоджується з таким висновком суду  апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з листом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України № 3805-05/41214-05 від 08.10.2019 середньоринкова вартість належного позивачу на праві власності автомобіля становить 1523796,12 грн (з ПДВ), що є меншою, ніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня 2019 (звітного) року (4173 грн. х 375 = 1     564     875 грн.).

Таким чином, автомобіль, власником якого є позивач, не є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2019 році.

Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та здійснивши системний аналіз долучених до справи доказів, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, 

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області залишити без задоволення.

Постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді	І.А. Гончарова І.Я.Олендер   Р.Ф. Ханова