КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД   

Справа 759/4666/20                                                                                           Головуючий у І-й інстанції - Кириленко Т.В.
апеляційне провадження № 22-ц/824/11499/2021                                                          Доповідач Заришняк Г.М

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
21  жовтня   2021 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого - Заришняк Г.М.
Суддів - Рубан С.М., Кулікової С.В.
при секретарі -  Діденку А.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката   Жуковської Тетяни Романівни , діючої в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 08 червня 2021 р. в цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження: старший державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Джулай Юлія Юріївна, стягувач: ОСОБА_3 ,-
 
                                                  В С Т А Н О В И В :
 
В травні 2020 року скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій  просив визнати  дії старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Джулай Ю.Ю. щодо неврахування грошової суми на загальну суму 134 934 грн. 18 коп. в якості сплати аліментів у рамках виконавчого провадження № 64618965, а також нарахування заборгованості із сплати аліментів за період з березня 2013р. по 9.11.2013 р., виходячи з середньої заробітної плати по м. Києві в той час, коли він був зареєстрований в Київській області,   незаконними, та зобов`язати державного виконавця провести повторний розрахунок заборгованості по аліментам із врахуванням вказаної суми та місця його реєстрації.
В обґрунтування поданої скарги вказував, що на примусовому виконанні у Оболонському РВ ДВС м. Києва перебуває виконавчий лист №759/4666/20 від 19.10.2020р., виданий Святошинським районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із 04.03.2013р. і до досягнення дитиною повноліття. 
Скаржник стверджував, що ним регулярно сплачувались аліменти на дитину, а тому заборгованість по аліментам у нього відсутня, проте державним виконавцем при складанні довідки розрахунку заборгованості не враховано місце його реєстрації в період з березня по жовтень 2013р. за адресою с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київській області та застосована середня заробітна плата по м. Києву, а не по Київській області, а також не враховано 49 платежів та не включено їх до суми сплачених аліментів протягом 2013-2020 років.
Посилаючись на викладене, а також з урахуванням  уточнених вимог скарги,  ОСОБА_2 просив визнати неправомірним та скасувати розрахунки заборгованості із сплати аліментів від 4.03.2021р., від 15.03.2021р. та від 15.04.2021р. про нараховані та сплачені аліменти боржником ОСОБА_2 та зобов`язати державного виконавця Оболонського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Джулай Ю.Ю. провести повторний розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_2 з врахуванням:
- місця реєстрації ОСОБА_2 у період з березня 2013р. по 09.11.2013р. в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області;
- фактично сплачених ОСОБА_2 грошових коштів в якості аліментів: 04.06.2013 року у розмірі 1200 грн; 03.08.2013 року у розмірі 1200 грн.; 03.10.2013 року у розмірі 1200 грн.;04.11.2013 року у розмірі 1200 грн.; 03.12.2013 року у розмірі 1200 грн.; 03.01.2014 року у розмрі 1200 грн.; 01.02.2014 року у розмрі 1200 грн.; 01.04.2014 року у розмрі 1200 грн.; 11.06.2014 року у розмрі 1500 грн.; 01.11.2014 року у розмрі 1500 грн.; 03.12.2014 року у розмрі 1300 грн.; 03.02.2015 року у розмрі 1500 грн.; 03.03.2015 року у розмрі 1200 грн.; 02.08.2015 року у розмрі 4000 грн.; 01.09.2015 року у розмрі 4000 грн.; 05.01.2017 року у розмірі 5025,13 грн.; 04.02.2017 року у розмірі 5000 грн.; 07.07.2017 року у розмірі 2800 грн.; 09.08.2017 року у розмірі 2600 грн.; 07.12.2017 року у розмірі 1300 грн.; 02.01.2018 року у розмірі 1000 грн.; 09.03.2018 року у розмірі 1000 грн.; 04.04.2018 року у розмірі 1000 грн.; 05.05.2018 року у розмірі 1000 грн.; 04.06.2018 року у розмірі 1000 грн.; 07.07.2018 року у розмірі 1809,05 грн.; 10.08.2018 року у розмірі 2000 грн.; 23.08.2018 року у розмірі 2000 грн.; 02.09.2018 року у розмірі 4000 грн.; 05.09.2018 року у розмірі 3000 грн.; 11.10.2018 року у розмірі 4000 грн.; 01.11.2018 року у розмірі 7000 грн.; 01.12.2018 року у розмірі 7000 грн.; 03.01.2019 року у розмірі 7000 грн.; 11.02.2019 року у розмірі 7000 грн.; 02.03.2019 року у розмірі 3000 грн.; 05.05.2019 року у розмірі 2000 грн.; 14.05.2019 року у розмірі 2000 грн.; 18.08.2019 року у розмірі 3000 грн.; 23.08.2019 року у розмірі 2500 грн.; 07.01.2020 року у розмірі 3000 грн.;
02.02.2020 року у розмірі 3000 грн.; 11.03.2020 року у розмірі 3000 грн.; 02.04.2020 року у розмірі 3000 грн.; 05.05.2020 року у розмірі 3000 грн.; 10.08.2020 року у розмірі 3000 грн.;
06.11.2020 року у розмірі 5000 грн.; 02.12.2020 року у розмірі 5000 грн.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08 червня 2021 року скаргу задоволено частково. 
Зобов`язано старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Джулай Ю.Ю. провести повторний розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_2 з урахуванням:
- місця реєстрації ОСОБА_2 у період з березня 2013р. по 30.11.2013р. в с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області;
- сплачених ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів в якості аліментів:
- згідно фіскального чеку від 19.11.2014р. в розмірі 1000грн.;
- згідно фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» № 0030 від 02.08.2017 року у розмірі
2 500,00 грн.;
-згідно фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» № 0031 від 02.08.2017 року у розмірі 2 500,00 грн.;
-згідно фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» № 0044 від 04.12.2017 року у розмірі 5000,00 грн. та повідомлення для отримувача про грошовий переказ;
-згідно фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» № 0123 від 11.12.2017 року у розмірі 2 500,00 грн.;
В іншій частині скарги - відмовлено.
В апеляційній скарзі адвокат   Жуковська Т.Р. , діюча в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить  ухвалу скасувати і ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити в повному обсязі.
Визнати неправомірними та скасувати розрахунки заборгованості із сплати аліментів від 04 березня 2021 року, від 15 березня 2021 року та від 15 квітня 2021 року про нараховані та сплачені аліменти боржника - ОСОБА_2 , за підписом старшого державного виконавця Оболонського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Джулай Ю.Ю.
Зобов`язати державного виконавця Оболонського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Джулай Ю.Ю. провести повторний розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_2 з урахуванням:
-          Місця реєстрації ОСОБА_2 з березня 2013 року по 30.11.2013 р. в Софіївській Борщагівка, Києво-Святошинського р-ну, Київської області;
-           Фактично сплачених ОСОБА_2 грошових коштів в якості аліментів: 04.06.2013 року у розмірі 1200 грн;  03.08.2013 року у розмірі 1200 грн.; 03.10.2013 року у розмірі 1200 грн.; 04.11.2013 року у розмірі 1200 грн.;  03.12.2013 року у розмірі 1200 грн.; 03.01.2014 року у розмрі 1200 грн.; 01.02.2014 року у розмрі 1200 грн.;  01.04.2014 року у розмрі 1200 грн.;  11.06.2014 року у розмрі 1500 грн.;01.11.2014 року у розмрі 1500 грн.;03.12.2014 року у розмрі 1300 грн.;03.02.2015 року у розмрі 1500 грн.;  03.03.2015 року у розмрі 1200 грн.;  02.08.2015 року у розмрі 4000 грн.;01.09.2015 року у розмрі 4000 грн.; 05.01.2017 року у розмірі 5025,13 грн.;04.02.2017 року у розмірі 5000 грн.; 07.07.2017 року у розмірі 2800 грн.;09.08.2017 року у розмірі 2600 грн.;07.12.2017 року у розмірі 1300 грн.;02.01.2018 року у розмірі 1000 грн.;09.03.2018 року у розмірі 1000 грн.;04.04.2018 року у розмірі 1000 грн.;05.05.2018 року у розмірі 1000 грн.;04.06.2018 року у розмірі 1000 грн.; 07.07.2018 року у розмірі 1809,05 грн.; 10.08.2018 року у розмірі 2000 грн.;  23.08.2018 року у розмірі 2000 грн.; 02.09.2018 року у розмірі 4000 грн.; 05.09.2018 року у розмірі 3000 грн.; 11.10.2018 року у розмірі 4000 грн.; 01.11.2018 року у розмірі 7000 грн.; 01.12.2018 року у розмірі 7000 грн.; 03.01.2019 року у розмірі 7000 грн.; 11.02.2019 року у розмірі 7000 грн.; 02.03.2019 року у розмірі 3000 грн.; 05.05.2019 року у розмірі 2000 грн.; 14.05.2019 року у розмірі 2000 грн.; 18.08.2019 року у розмірі 3000 грн.; 23.08.2019 року у розмірі 2500 грн.; 07.01.2020 року у розмірі 3000 грн.; 02.02.2020 року у розмірі 3000 грн.; 11.03.2020 року у розмірі 3000 грн.; 02.04.2020 року у розмірі 3000 грн.; 05.05.2020 року у розмірі 3000 грн.; 10.08.2020 року у розмірі 3000 грн.; 06.11.2020 року у розмірі 5000 грн.; 02.12.2020 року у розмірі 5000 грн.
У поданому відзиві  ОСОБА_3   просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу  суду залишити  без змін, посилаючись на її законність. 
Всудовому  засіданні суду  апеляційної інстанції  представник  ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.
Стягувач та її представник заперечували проти апеляційної скарги, вважаючи апеляційну скаргу необґрунтованою.
Суб`єкт оскарження в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів  і це було встановлено судом, що рішенням Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 01.04.2013р. частково задоволено зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з  04.03.2013р. і до повноліття дитини.
Постановою Київського апеляційного суду від 17.09.2020 р. відновлено втрачене судове провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів шляхом відтворення повного тексту рішення Керченського міського суду АР Крим від 01.04.2013р., унікальний номер № 107/715/13-ц, провадження №2/107/675/13 (т. 1 а.с. 193-202).
19 жовтня 2020р. Святошинським районним судом м. Києві у рамках цивільної справи № 759/4666/20 на підставі заяви стягувача видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із 04.03.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття (т. 1 а.с. 206-210).
На підставі даного виконавчого листа старшим державним виконавцем Оболонського РВ ДВС у м. Києві 25.02.2021р. було відкрито виконавче провадження №64618965 (т. 2 а.с. 95).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною першою статті 14 ЦПК України  судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
 Виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна (ст.24 Закону України "Про виконавче провадження").
Згідно ч.3  ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.
Статтею 195 СК України визначено, що заборгованість по аліментам, присудженим у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.
З матеріалів справи також слідує, що 01.03.2021р. адвокат Жуковська Т.Р., яка діє в інтересах боржника ОСОБА_2 , подала державному виконавцю клопотанням №4, в якому повідомила про добровільне здійснення оплати аліментів шляхом направлення поштових грошових переказів або перерахування грошових коштів на банківську картку ОСОБА_3 , одночасно вказувала, що ОСОБА_2 у період 2013-2016р. сплачував усі додаткові витрати на навчання та виховання дитини, які були значними, а також надала копії платіжних документів про сплату аліментів за період з 2013р. по лютий 2021р. включно (т. 2 а.с. 96-156).
Судом встановлено, що 04.03.2021 року державним виконавцем Джулай Ю.Ю. було складено довідку-розрахунок заборгованості по аліментах у рамках вказаного виконавчого провадження, та  було зафіксовано, що станом на 28.02.2021 року заборгованість ОСОБА_2   складає 98 150,80 грн. (а.с. 166-168). У цей самий день 04.03.2021 року боржнику було направлено повідомлення про внесення відомостей щодо ОСОБА_2 до Єдиного реєстру боржників (т. 2 а.с. 171).
З матеріалів справи вбачається, що за клопотанням представника боржника - адвоката Жуковської Т.Р. 15.03.2021р. державним виконавцем Джулай Ю.Ю. було проведено повторний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів та зафіксовано, що станом на 15.03.2021р. заборгованість ОСОБА_2 по аліментам становить 73 186,80 грн. (т. 2 а.с. 195-197).
З вказаного розрахунку заборгованості ОСОБА_2 слідує, що державний виконавець при здійсненні розрахунку щомісячної суми аліментів за період із березня 2013р. по жовтень 2013р. виходив із середньої заробітної плати по м. Києву, керувався приписами ч. 2 ст. 195 СК України.
Поряд з тим, як слідує з копії трудової книжки боржника,  у даний період часу він перебував на обліку та отримував допомогу по безробіттю у Києво-Святошинському районному центрі зайнятості Київської області (т. 2 а.с. 238-239). Вказане також підтверджується фактом реєстрації ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 в період з 20.06.2012р. по 30.10.2013р. (т. 4 а.с. 187).
Судом встановлено, що на час ухвалення рішення в даній справі, дії виконавця щодо здійснення розрахунку, виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної місцевості оскаржуються стягувачем  ОСОБА_3 у встановленому порядку, остаточного рішення по скарзі не прийнято.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею   81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Колегія суддів погоджується з висновком суду  першої інстанції про те, що при нарахуванні заборгованості з аліментів за період з березня 2013р. по 30.10.2013р. державним виконавцем не був врахований той факт, що боржник проживав в Київській області, а тому розрахунок заборгованості, проведений ним 15.03.2021 р., в цій частині є неправильним, оскільки у його основу було покладено хибні відомості про розмір середньої зарплати за місцем проживання боржника.
Звертаючись з вказаною скаргою  до суду, скаржником було  також  вказано про те, що в період з 2013 по 2020р.р.  ОСОБА_2 , а в 2013р. і його батьком, на адресу стягувача ОСОБА_3 регулярно перераховувались кошти в різних сумах, що підтверджується наданими   квитанціями та платіжними дорученнями за (т. 2 а.с. 106-156).
Скаржник також зазначав, що  крім аліментів, сплачувались усі додаткові витрати на навчання та виховання дитини, які були значними (т. 2 а.с. 96). Вказану обставину також підтвердила і стягувач ОСОБА_3 в своїх запереченнях та пояснила, що за домовленістю з батьком дитини ним надсилались кошти, крім аліментів, на навчання, послуги репетиторів, медичні послуги, а також на подарунки сину або придбання йому певних речей, тощо. Кошти в якості аліментів пересилалися із зазначенням  в квитанції про те, що це аліменти, а тому просила  врахувати в якості  аліментів лише квитанції з зазначенням платежу «аліменти».
У п. 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Мінюсту України № 512/5 від 2.04.2012р., передбачено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених ч. 4 ст.71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.
Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником;заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості;інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.
Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.
Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Як видно з доданих сторонами фіскального чеку від 19.11.2014 р. на суму 1000 грн.; фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» № 0030 від 02.08.2017 року на суму 2 500,00 грн.; фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» № 0031 від 02.08.2017 року на суму 2 500,00 грн.; фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» № 0044 від 04.12.2017 року на суму 5000,00 грн. та повідомлення для отримувача про грошовий переказ; фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» № 0123 від 11.12.2017року на суму 2 500,00 грн., в них міститься призначення платежу по сплаті аліментів (т. 3 а.с. 148-151).
Задовольняючи скаргу в цій частині, суд першої інстанції, з урахуванням  вимог п. 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, правильного виходив з того, що вказані кошти, перераховані на підставі даних чеків, не були враховані державним виконавцем при складанні розрахунку заборгованості, а тому вони підлягають включенню в даний розрахунок.
При цьому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що інші надані представником скаржника чеки та квитанції, що мають призначення "адресні грошові перекази", "перерахування грошових коштів", "перерахування власних коштів", в тому числі і від батька боржника - ОСОБА_9 , не містять відомостей про призначення платежу по сплаті аліментів, а тому, з огляду на встановлені вище обставини щодо наявності домовленості між сторонами щодо участі батька в додаткових витратах, не можуть  бути включені  до розрахунку заборгованості в рахунок сплати аліментів.
            Посилання в апеляційній скарзі на те, що при перерахуванні коштів через "Укрпошта" не було технічної можливості зазначити відомості щодо призначення платежу, не заслуговують на увагу, оскільки в фіскальних чеках за аналогічний період такі відомості щодо призначення платежу містяться. Так, в фіскальних чеках від 1.04.2014р. та від 11.06.2014р. відомостей про призначення платежу не міститься, а той час як в аналогічних фіскальних чеках від 01.03.2014р. та від 7.07.2014р. призначення платежу "аліменти" зазначено (т. 2 а.с. 111).
При цьому  судом першої інстанції обґрунтовано не було прийнято  до уваги відповідь  "Укрпошти" від 13.05.2021р. про те, що зазначення відмітки "Аліменти" Укрпоштою розпочато лише з лютого 2015р. (т. 4 а.с. 112-113), оскільки спростовується вищенаведеним.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
В поданій скарзі, з урахуванням її доповнення,  заявник ставив питання про визнання  неправомірним та скасування  розрахунку  заборгованості  із сплати аліментів  від 04 березня 2021 року, від 15 березня 2021 року та  від 15 квітня 2021 року про нараховані та сплачені аліменти боржника  ОСОБА_2 , за підписом  старшого державного виконавця Оболонського  районного відділу  державної виконавчої служби міста Києва  Головного територіального управління юстиції у місті Києві Джулай Ю.С.
Суд першої інстанції, задовольнивши вимоги про зобов`язання старшого державного виконавця Оболонського РВДВС міста Києва ГТУЮ у м. Києві Джулай Ю.Ю. провести повторний розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_2 , безпідставно  відмовив у задоволенні вимог про визнання неправомірним та скасування  розрахунку  заборгованості  із сплати аліментів  від 04 березня 2021 року, від 15 березня 2021 року та  від 15 квітня 2021 року про нараховані та сплачені аліменти боржника  ОСОБА_2 , за підписом  старшого державного виконавця Оболонського  районного відділу  державної виконавчої служби міста Києва  Головного територіального управління юстиції у місті Києві Джулай Ю.С., в той час як вказана вимога є взаємопов`язаною із задоволеною судом    вимоги  ОСОБА_2  про зобов`язання провести повторний розрахунок заборгованості, в зв`язку з чим рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про  задоволення скарги.
Крім того, з Розрахунку  заборгованості по сплаті аліментів, складеного Оболонським  відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального  міжрегіонального  управління  міністерства  юстиції  (м. Київ) після постановлення ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 08 червня 2021 року та виданого стягувачу, вбачається, що  станом на дату складання -12 липня 2021 року,  заборгованість  про аліментам  на утримання сина у ОСОБА_2    - відсутня.
Керуючись   ст.ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний  суд, -
 
П О С Т А Н О В  И В :
 
Апеляційну скаргу адвоката   Жуковської Тетяни Романівни , діючої в інтересах ОСОБА_2   - задовольнити частково.
Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 08 червня 2021 року -  в частині  відмови у задоволенні скарги  ОСОБА_2 щодо  визнання неправомірними  та скасування розрахунків  заборгованості  із сплати  аліментів від 04 березня 2021 року, 15 березня 2021 та 15 квітня 2021 року  про нараховані  та сплачені  аліменти боржника - ОСОБА_2 , за підписом  державного виконавця  Оболонського  районного відділу  державної виконавчої служби міста Києва  Головного  територіального  управління  юстиції  у м. Києві   Джулай  Юлії Юріївни  неправомірними  - скасувати  та постановити нову постанову, якою визнати  неправомірними  та скасувати розрахунки  заборгованості  із сплати  аліментів від 04 березня 2021 року, 15 березня 2021 та 15 квітня 2021 року  про нараховані  та сплачені  аліменти боржника - ОСОБА_2  за підписом  державного виконавця  Оболонського  районного відділу  державної виконавчої служби міста Києва  Головного  територіального  управління  юстиції  у м. Києві   Джулай  Юлії Юріївни.
В решті дану ухвалу суду залишити без змін.
Постанова набирає  законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом 30 днів з дня виготовлення повної постанови суду
    
Повний текст постанови виготовлений  02 листопада 2021  року.
 
 Головуючий 
 
  Судді: