СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року                                    м. Харків                        Справа № 922/507/21  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Пуль О.А. , суддя  Шевель О.В.

за участю секретаря Гончарова  О.В.
за участю:
від позивача -Овчарова І.М.,  довіреність    від 12.01.21 №   71 , Кравцова Н.О.,  довіреність    від 03.12.20 №   5041;
відповідача-не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача- Мереф`янської міської ради (вх. №2679 Х/2) на  рішення господарського суду Харківської області від 16.06.2021, ухвалене суддею Калантай М.В. у приміщенні Господарського суду Харківської області, повне рішення складено 29.06.2021, у справі № 922/507/21
за позовом Мереф`янської міської ради, м. Мерефа, Харківська область,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гравітан", м.Харків, 
про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Мереф`янська міська рада звернулась до господарського суду  Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гравітан" про зобов`язання відповідача усунути перешкоди у доступі позивача до земельної ділянки за адресою: пров. Яковлівський, 10, м.Мерефа, Харківський район, Харківська область, шляхом забезпечення безперешкодного доступу до даної земельної ділянки.
Позов обґрунтовано тим, що відповідач, який є співвласником комплексу нежитлових будівель, розташованих на земельній ділянці за адресою: пров.Яковлівський, 10, м.Мерефа, Харківський район, Харківська область, вчиняє неправомірні дії щодо перешкоджання позивачу у доступі до вищевказаної земельної ділянки, яка належить до комунальної власності, для проведення землевпорядних робіт з інвентаризації земель.
Рішенням господарського суду Харківської області від 16.06.2021  у справі № 922/507/21 відмовлено у задоволенні позову Мереф`янської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гравітан" про зобов`язання відповідача усунути перешкоди у доступі позивача до земельної ділянки за адресою: пров. Яковлівський, 10, м.Мерефа, Харківський район, Харківська область, шляхом забезпечення безперешкодного доступу до даної земельної ділянки.
В обґрунтування висновку про відмову в позові суд першої інстанції послався на недоведеність позивачем наявності  порушеного права, через недоведеність факту проведення в установленому порядку як станом на 10.02.2021, так і до даного часу державної інвентаризації земель щодо спірної земельної ділянки, недопуском для проведення якої представників Мереф`янської міської ради та  сертифікованого інженера-землевпорядника до земельної ділянки позивач обґрунтовує в позовній заяві порушення  свого права.При цьому суд зазначив, що пунктом 8 Порядку проведення інвентаризації земель, затвердженого Кабінетом Міністрів України 05.06.2019 №476 хоча й передбачено підставою для проведення інвентаризації земель рішення органу місцевого самоврядування щодо виконання відповідних робіт, проте цим пунктом  передбачено  також й те, що проведення державної інвентаризації земель забезпечує Держгеокадастр або його територіальний орган шляхом прийняття наказу про проведення державної інвентаризації земель, в той час як  такий наказ в матеріалах справи відсутній, як і будь-які інші докази забезпечення органами Держгеокадастру проведення інвентаризації щодо спірної земельної ділянки. Також, суд зауважив, що позивач не може бути безпосереднім виконавцем державної інвентаризації земель,які наведені в пункті 10 Порядку,  а тому його твердження про те, що відповідач своїми діями перешкоджав йому у здійснення заходів щодо здійснення (тобто фактичного виконання) такої інвентаризації є  необґрунтованими.
        Не погодившись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, позивач, подав на нього до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, нез`ясування обставин, що мають значення для справи, просить це рішення скасувати  та ухвалити   нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. 
В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається, зокрема,   на безпідставність висновку суду щодо недоведеності  позивачем  наявності порушеного права,з огляду на те, що: предметом  розгляду даної справи  є захист порушених прав Мереф`янської міської ради, а не правомірності прийнятого  рішення щодо проведення  державної інвентаризації земель;  відповідно до нормативно-правових актів , які регулюють  питання проведення інвентаризації земельної ділянки комунальної власності  не передбачено будь-яких додаткових узгоджень проведення  відповідних землевпорядних робіт, окрім як відповідного рішення органу місцевого самоврядування; до повноважень рад  у сфері землеустрою статтею 19 Закону України «Про землеустрій» віднесено  проведення інвентаризації земель та земельних ділянок всіх форм власності, а тому Мереф`янська міська рада, як замовник робіт з інвентаризації спірної земельної ділянки, повинна  забезпечити доступ виконавця до цієї земельної ділянки.
   Також скаржник зазначив про ненадання судом першої інстанції оцінки наданим позивачем доказам  окремо та в сукупності, чим порушив  вимоги частин 2 та 3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України.
       25.08.2021 від  позивача надійшли уточнення до апеляційної скарги, в яких наведено уточнення мотивів та підстав оскарження  рішення суду.
      20.09.2021 від відповідача  надійшов відзив на апеляційну скаргу(вх. № 1080), в якому він просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення -без змін.
      Згідно з протоколом системи автоматизованого розподілу  судової справи між суддями від 31.08.2021 для розгляду судової справи №922/507/21 було сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - доповідач Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Плахов О.В.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу  судової справи між суддями від 11.10.2021, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Білоусової Я.О. та судді Плахова  О.В.,  для розгляду судової справи №922/507/21 було сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - доповідач Тарасова І.В., суддя Шевель О.В.,  суддя Пуль О.А. 
       В судовому засіданні представники позивача підтримали апеляційну скаргу.
   Відповідач, який належним чином повідомлений про дату,  час та місце судового засідання, представника для участі в ньому не направив, 11.10.2021 надіслав  клопотання (вх. № ел. пошти 4311, вх. №  11701), в якому просить відкласти розгляд апеляційної скарги, у зв`язку з тим, що його представник -адвокат Яковлев Є.В. не зможе прийняти участь в судовому засіданні  11.10.2021 через перебування у відрядженні у м. Києві, з питань господарської діяльності відповідача. 
  Колегія суддів відмовляє в задоволенні зазначеного клопотання з огляду на наступне.
  Відповідно до ч. 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, зокрема першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
   Згідно з частиною 11 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
    Наведені  в клопотанні відповідача причини неявки-перебування представника  у відрядженні з питань господарської діяльності відповіідача  не є поважними причинами неявки, оскільки відповідач не позбавлений права та можливості забезпечити за необхідності участь іншого представника та відповідач надає перевагу   представництву його інтересів  з питань господарської діяльності.
   Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 
      Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
       Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, заслухавши пояснення  представників позивача,  з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах, встановлених статтею 269 ГПК України, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, дійшла висновку про залишення    апеляційної скарги без задоволення, зважаючи на таке. 
       Як вбачається з матеріалів справи, 28 лютого 2020 року ХLI сесією Мереф`янської міської ради VIII скликання було прийняте рішення "Про проведення інвентаризації земельних ділянок комунальної власності в м. Мерефа", яким вирішено провести інвентаризацію земельних ділянок комунальної власності в м.Мерефа не внесених до Державного реєстру земель, які використовуються для обслуговування об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади, зазначених в додатку.
До переліку визначених земельних ділянок, що підлягають інвентаризації у тому числі була включена земельна ділянка орієнтованою площею 3,0га за адресою: пров.Яковлівський, 10, м.Мерефа, Харківський район, Харківська область.
Згідно з наявної у справі інформаційної довідки №243999322 від 11.02.2021 з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, на вказаній земельній ділянці розташовано комплекс нежитлових будівель, які перебувають в спільній частковій власності: 44/100 частки належить ТОВ "Гравітан"; 47/100 частки - громадянці України ОСОБА_1 та 9/100 частки - громадянину України ОСОБА_2 .
До частки ТОВ "Гравітан", серед іншого майна, відносяться будівля прохідної літ. Н-1 та огорожа проммайданчика.
Відповідно до статті 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.
Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" визначено, що з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються:
а)          земельні ділянки:
на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади;
які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій;
б)          всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу.
Генеральним планом забудови м.Мерефа та сел.Селекційне, розробленого державним проектним інститутом по плануванню і забудові міста "Харківпроект" у 1978 році, термін дії якого продовжено рішенням II сесії Мереф`янської міської ради VII скликання І скликання від 09.12.2015, встановлені межі населеного пункту м.Мерефа Харківської області, до якого входять і земельна ділянка, на якій розташоване нерухоме майно, яке належить на праві власності ТОВ "Гравітан".
У зв`язку з тим, що до частки спільної часткової власності ТОВ "Гравітан", серед іншого майна, відносяться будівля прохідної та огорожа проммайданчика, що унеможливлює вільний доступ до вищезазначеної земельної ділянки, Мереф`янською міською радою на адресу відповідача направлено листи щодо забезпечення доступу до земельної ділянки для проведення землевпорядних робіт від 04.09.2020 за вих. №3354 та від 03.12.2020 за вих. №5044, які були отримані останнім 11.09.2020 та 15.12.2020 року відповідно. Зазначене підтверджується наявними у справі копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень.
Але, ТОВ "Гравітан" на вказані листи ради відповідей не надав  та доступ до земельної ділянки не забезпечував.
Відповідач отримання вказаних листів заперечує, проте не надає при цьому будь-яких доказів на підтвердження того, що вказані листи або інші поштові відправлення у вказані позивачем дати на його адресою поштою не надходили та ним не отримувалися. Відповідач у відзиві вказує на відсутність опису вкладення у цінні листи, проте не наводить жодної правової норми, яка б встановлювала для позивача обов`язок направляти кореспонденцію з обов`язковим складенням описів вкладення. При цьому, відповідачем не надано інших листів, що були фактично отримані ним у вказані дати від Мереф`янської міської ради. 
Під час розгляду справи по суті представником відповідача додатково було висловлено твердження, що вказані листи могли бути отримані іншими особами, які також знаходяться за тією ж адресою, що і ТОВ "Гравітан". Проте, будь-яких доказів (зокрема, матеріалами службових перевірок, актами отримання пошти іншими особами, довідками пошти про помилкове вручення кореспонденції іншим особам тощо) на підтвердження такого припущення суду надано не було.
Статтею 79 ГПК України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Зважаючи на  наведене, господарський суд першої інстанції правомірно зазначив, що  надані позивачем рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, якими працівники поштової установи фактично підтвердили факт передачі кореспонденції уповноваженим представникам відповідача, є більш вірогідними, ніж висловлені припущення відповідача, які не підтверджені жодними доказами, а тому є доведеним факт вручення ТОВ "Гравітан" листів позивача від 04.09.2020 за вих. №3354 та від 03.12.2020 за вих. №5044.
На виконання прийнятого рішення Мереф`янської міської ради від 28.02.2020 про проведення інвентаризації земельних ділянок, міською радою було направлено гарантійного листа від 04.02.2021 за № 592 до сертифікованого інженера-землевпорядника ФОП Білоусова Є.В. з проханням розпочати роботи з розробки технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки за адресою пров. Яковлівський, 10 в м. Мерефа.
08 лютого 2021 року до позивача надійшов лист ФОП Білоусова Є.В., в якому він повідомив міську раду, що в ході виконання робіт з розробки технічної документації із землеустрою, він не мав доступу до вказаної земельної ділянки у зв`язку з тим, що ділянка огороджена і охороняється і просив міську раду забезпечити доступ до земельної ділянки з метою складання кадастрового плану.
На виконання розпорядження Мереф`янської міського голови від 09.02.2021 №13 АГП 1 "Про створення комісії стосовно забезпечення доступу до земельної ділянки по пров. Яковлівський, 10 в м. Мерефа", комісія міської ради разом зі сертифікованим інженером-землевпорядником 10.02.2021 намагались провести роботи з інвентаризації земельної ділянки за вказаною вище адресою, які включають обстежувальні, топографо-геодезичні та проектно-вишукувальні роботи, але працівниками відповідача, який є власником прохідної, було відмовлено в доступі до земельної ділянки комісії разом з інженером-землевпорядником, про що було складено відповідний Акт від 10.02.2021
Зокрема, у Акті від 10.02.2021 вказано, що "земельна ділянка за адресою: пров.Яковлівський, 10 в м.Мерефа огороджена бетонним парканом та має приміщення прохідної з охороною. На час роботи комісії вільний доступ до вказаної земельної ділянки був відсутній, так як на прохідній чергував чоловік, який представився начальником охорони об`єкту, але відмовився назвати свої персональні дані. На прохання членів комісії до начальника охорони об`єкту про доступ комісії на територію земельної ділянки , останній , ознайомившись з рішенням Мереф`янської міської ради від 28.02.2020 "Про проведення інвентаризації земельних ділянок комунальної власності в м. Мерефа" та повідомивши в телефонному режимі керівництво про наміри комісії, повідомив, що керівництво в даний час відсутнє. Зі слів останнього стало відомо, що керівництво заборонило допускати на територію охоронюваного об`єкту будь кого у разі їх відсутності. Таким чином, у зв`язку з перешкоджанням начальника охорони об`єкту в доступі комісії Мереф`янської міської ради на територію земельної ділянки за адресою: пров.Яковлівський, 10, м. Мерефа, комісія позбавлена можливості забезпечити доступ сертифікованого інженера-землевпорядника до земельної ділянки для виконання робіт з розробки технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки".
Посилаючись на те, що в результаті неправомірних дій відповідача у вигляді перешкоджання у доступі Мереф`янської міської раді до земельної ділянки за адресою: пров.Яковлівський, 10, м. Мерефа, Харківський район, Харківська область та відмови в доступі до вказаної земельної ділянки інженера землевпорядника для проведення землевпорядних робіт, Мереф`янська міська рада позбавлена можливості реалізувати рішення "Про проведення інвентаризації земельних ділянок комунальної власності в м. Мерефа", що  також унеможливлює розробку комплексного плану просторового розвитку території Мереф`янської міської територіальної громади, позивач звернувся до господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди у доступі позивача до спірної земельної ділянки шляхом забезпечення безперешкодного доступу до даної земельної ділянки.
      Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне.
       Відповідно до ч. 2 статті 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
      Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
         Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.
        Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
        Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.  
      Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
       Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України). Перелік способів здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом визначений у частині другій статті 16 Цивільного кодексу України.які  мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним.
     Частиною 2 статті 4 Господарського процесуальнго кодексу України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду
       Згідно із частиною першою статті 162 Господарського процесуального кодексу  України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
    За змістом положень статті 4 та пункту 4 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України при зверненні до суду з позовом позивач самостійно визначає зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.
Таким чином, правом на звернення  до суду за захистом  наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання  саме її прав чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів  і осіб, яким надано  право захищати  права та інтереси інших осіб та державні чи суспільні інтереси.
     Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду, особа (позивач) наводить у позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес, ким воно порушено та спосіб його захисту. Позовом у процесуальному сенсі є звернення особи до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Так, під предметом позову розуміється матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів, а підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. 
       При цьому порушення права являє собою протиправну дію(бездіяльність) особи, яка має наслідком припинення в особи її права або створення перешкод   у процесі його здійснення як повністю, так і частково.Порушенням права вважається  такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке.Порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати  своє право повністю або частково. 
      Як зазначено вище, позивач обґрунтовує порушення своїх прав тим, що 10 лютого 2021 року відповідач не допустив представників Мереф`янської міської ради та  сертифікованого інженера-землевпорядника-ФОП Білоусова  Є.В.  до спірної земельної ділянки комунальної власності  для виконання робіт з розробки технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки, чим створив перешкоди у  реалізації рішення позивача "Про проведення інвентаризації земельних ділянок комунальної власності в м. Мерефа" від 28.02.2020, а також унеможливив розробку комплексного плану просторового розвитку території Мереф`янської міської територіальної громади.
Пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" встановлено, що у разі якщо відомості про земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, не внесені до Державного реєстру земель, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для державної реєстрації таких земельних ділянок, а також її затвердження здійснюються: у межах населених пунктів - сільськими, селищними, міськими радами; за межами населених пунктів - органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють розпорядження такими земельними ділянками.
Як правомірно зазначив суд першої інстанції, станом на 10.02.2021 (за посиланнями  позивача-момент недопущення відповідачем представників позивача на територію підприємства для проведення інвентаризації) нормативним актом, який регулював питання  проведення інвентаризації земель під час здійснення землеустрою та складання за її результатами технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель був Порядку проведення інвентаризації земель, затвердженим Кабінетом Міністрів України 05.06.2019 №476 (надалі - Порядок).
Так, відповідно до пункту 2 даного Порядку, інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення Державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.
Згідно з пунктом 3 Порядку, державна інвентаризація земель проводиться шляхом формування земельних ділянок незалежно від форми власності, визначення їх угідь та у разі потреби віднесення таких земельних ділянок до певних категорій для інформаційного наповнення Державного земельного кадастру.
Отже державна інвентаризація земель здійснюється щодо усіх земельних ділянок, незалежно від форми власності, тобто вона проводиться і щодо земельних ділянок комунальної власності, до якої в силу статті 83 ЗК України належить і спірна земельна ділянка.
Пунктом 6 Порядку визначено, що інвентаризація земель проводиться, у тому числі в межах адміністративно-територіальних одиниць, територій, межі яких визначені проектами формування територій і встановлення меж сільських, селищних рад.
Зважаючи на наведене, суд першої інстанції правомірно  погодився з доводами позивача про те, що підставою для проведення інвентаризації земель є, зокрема, рішення органу місцевого самоврядування щодо виконання відповідних робіт (пункт 8 Порядку).
Разом з тим суд першої інстанції правомірно зазначив, що вказаним пунктом також передбачено, що проведення державної інвентаризації земель забезпечує Держгеокадастр або його територіальний орган шляхом прийняття наказу про проведення державної інвентаризації земель, а тому саме органи Держгеокадастру є суб`єктами , що забезпечують проведення інвентаризації земель усіх форм власності, у тому числі комунальної, з обов`язковим прийняттям, при цьому, відповідного наказу.
Однак, такий наказ в матеріалах справи відсутній, як і будь-які інші докази забезпечення органами Держгеокадастру проведення інвентаризації щодо спірної земельної ділянки.
Зважаючи на наведене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позивачем не доведено наявність порушеного права, на яке він посилається в позовній заяві через недоведеність факту проведення державної інвентаризації земель щодо спірної земельної ділянки в установленому порядку як станом на 10.02.2021, так і на час прийняття оскаржуваного рішення..
При цьому суд обґрунтовано відхилив доводи позивача про те, що Держгеокадастр видає накази лише щодо земель державної власності, пославшись на те, що  така позиція не відповідає вищенаведеним нормам пунктів 3 та 8 Порядку.     
Відповідно до пункту 10 Порядку  виконавцями державної інвентаризації є:юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою;фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою. 
        Пунктом 11 Порядку передбачено, що для проведення інвентаризації земель замовник укладає з виконавцем договір про розроблення технічної документації.
Строк складення технічної документації не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладення договору.
Як пояснив  в судовому засіданні представник  позивача, ним  не укладалось договору на проведення землевпорядних робіт з інвентаризації спірної земельної ділянки з ФОП Білоусовим  Є.В.,  а тому незабезпечення доступу  вказаній особі до спірної земельної ділянки не може свідчити про створення перешкод  саме позивачу  у доступі до неї для проведення такої інвентаризації.
На підставі викладеного колегія суддів  вважає правомірним  висновок суду  першої інстанції про те, що Мереф`янська міська рада не може бути безпосереднім виконавцем державної інвентаризації земель, з чого вбачається необґрунтованість доводів позивача про те, що відповідач своїми діями перешкоджав йому у здійснення заходів щодо здійснення (тобто фактичного виконання) такої інвентаризації.
Крім цього слід зазначити, що вищенаведені листи позивача щодо забезпечення доступу сертифікованого інженера-землевпорядника  до земельної ділянки для проведення землевпорядних робіт від 04.09.2020 за вих. №3354 та від 03.12.2020 за вих. №5044, які, як зазначено вище,  були надіслані відповідачу та отримані останнім 11.09.2020 та 15.12.2020 не містять дати та часу, на яку необхідно забезпечити доступ, але в них  зазначено про необхідність визначення  такої дати та часу відповідачем, а тому ці листи не є доказом повідомлення позивачем відповідача  про дату та час проведення інвентаризації спірної земельної ділянки та  необхідність у зв`язку з цим забезпечення дотупу до неї сертифікованого інженера-землевпорядника.
Щодо доводів  позивача  про перешкоджання відповідачем  у доступі  створеній позивачем  комісії до спірної земельної ділянки 10.02.2021, колегія суддів зазначає, що у матеріалах справи відстуні будь-які докази щодо повідомлення відповідача про проведення інвентаризації земельної ділянки станом на вказану дату.
При цьому слід враховувати, що необхідність відповідного повідомлення відповідача  щодо забезпечення доступу до земельної ділянки на певну дату та час обумовлена  тим, що місцезнаходження   відповідача як юридичної особи зареєстроване за іншою адресою.   
    Отже з вищенаведених обставин в сукупності вбачається недоведеність наявності порушення відповідачем суб`єктивного права позивача, на яке він посилається  в позовній заяві, у зв`язку з чим суд першої  інстанцїї дійшов правильного висновку про відмову в позові.    
Зважаючи на наведене, колегія суддів  дійшла висновку, що оскаржуване рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга –без задоволення.
     Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 129,  269, п. 1 ч.1 ст.  275, ст. 276, ст.ст. 281, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-
                                                                                                                                                                                      
                                                 ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу Мереф`янської міської ради залишити без задоволення.
       Рішення господарського суду Харківської області від 16.06.2021  у справі № 922/507/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.Порядок і строк її оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
        Повний текст постанови складено   21.10.2021 

Головуючий суддя                                                                    І.В. Тарасова

Суддя                                                                                           О.А. Пуль  

Суддя                                                                                           О.В. Шевель