ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/393/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А.,
за участю секретаря судового засідання Солодкова К.А. 
за участю позивача – ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні  в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.05.2021 ( суддя першої інстанції Семененко М.О.) в адміністративній справі №280/393/21 за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління ДПС у Запорізькій області       про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),- 

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області, у якій позивач, з урахуванням уточненого позову, просить суд скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3575-13 від 16.11.2020.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що з 31.07.2003 по 04.04.2018 був зареєстрований як фізична особа-підприємець з економічним видом діяльності надання послуг у сфері права та перебував на загальній системі оподаткування. Крім того, з 2013 року здійснює діяльність арбітражного керуючого як самозайнята особа. Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” №1774-VIII від 06.12.2016 внесено зміни до Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI), в зв`язку з чим змінились, зокрема, база нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування (далі також єдиний внесок, ЄСВ) та обов`язок сплати у випадку не отримання доходу у звітному періоді. Відповідні зміни законодавства призвели до того, що відповідачем нараховувався єдиний внесок у подвійній величині. У зв`язку з існуванням, за даними відповідача, недоїмки та санкцій у позивача зі сплати єдиного внеску, 19.05.2020 відповідачем виставлена вимога №Ф-20034-50 про сплату боргу (недоїмки) на суму 10 217, 92 грн., в т.р. 5 508, 36 грн. - недоїмка, 2 656, 28 грн. - штраф, 2 053, 28 грн. - пеня. Зазначена вимога була оскаржена в адміністративному порядку до контролюючого органу вищого рівня та рішенням Державної податкової служби України про результати розгляду скарги була скасована повністю. Позивач не мав інших зобов`язань зі сплати плати ЄСВ, ніж вищезазначені, за таких обставин, позивач не мав та не має заборгованості зі сплати єдиного внеску. Просить позов задовольнити.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.05.2021 в задоволені позову відмолено.
Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаюсь на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами адміністративного позову. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, апеляційна скарга безпідставною.
В судовому засіданні позивач підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
З матеріалів справи встановлено, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 31.07.2003, дата запису: 15.08.2005, номер запису: 21030170000012230, перебував на податковому обліку у відповідача (Вознесенівське управління у м.Запоріжжі) з 06.08.2003 за №08/11-09895 як платник єдиного внеску, здійснював діяльність (за кодом КВЕД): 69.10 Діяльність у сфері права (основний); 96.09 Надання інших індивідуальних послуг, н.в.і.у.; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами, підприємницька діяльність припинена, дата запису: 04.04.2018, номер запису: 21030060005012230, підстава: власне рішення.
За даними публічного сайту Єдиного реєстру арбітражних керуючих Чалаплюк С.В. на підставі наказу Міністерства юстиції України №712/5 від 16.04.2013 отримав свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №945 від 28.05.2013, у зв`язку із чим з 21.10.2013 був поставлений в контролюючому органі на облік у статусі особи, яка провадить незалежну професійну діяльність.
16.11.2020 ГУ ДПС у Запорізькій області сформовано та направлено на адресу позивача вимогу про сплату боргу (недоїмки) ) №Ф-3575-13, відповідно до якої заборгованість ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску станом на 31.10.2020 становить 3848,04 грн., з них 3   848,00 грн. – недоїмка.
Вимога сформована на підставі даних інформаційної системи контролюючого органу щодо заборгованості позивача зі сплати поточних нарахувань єдиного соціального внеску, яка нарахована за таких обставин та подій.
Станом на 30.04.2018 за даними інтегрованої картки платника єдиного внеску обліковувалась переплата у сумі 55,97 грн.
02.05.2018 контролюючим органом нараховано єдиний внесок за 2017 рік як фізичній особі, яка займається незалежною професійною діяльністю, в сумі 8448,00 грн. (8448,00 грн. – 55,97 грн. = 8392,03 грн.).
13.07.2018 позивач сплатив 2457,18 грн. єдиного внеску за ІІ квартал 2018 року (8392,03 грн. – 2457,18 грн. = 5934,85 грн.).
17.10.2018 позивач сплатив 2457,18 грн. єдиного внеску за ІІІ квартал 2018 року (5934,85 грн. – 2457,18 грн. = 3477,67 грн.).
19.10.2018 контролюючим органом нараховано єдиний внесок за ІІІ квартал 2018 року як фізичній особі, яка займається незалежною професійною діяльністю, в сумі 2457,18 грн. (3477,67 грн. + 2457,18 грн. = 5934,85 грн.).
16.01.2019 позивач сплатив 2457,18 грн. єдиного внеску за IV квартал 2018 року (5934,85 грн. – 2457,18 грн. = 3477,67 грн.).
21.01.2019 контролюючим органом нараховано єдиний внесок за IV квартал 2018 року як фізичній особі, яка займається незалежною професійною діяльністю, в сумі 2457,18 грн. (3477,67 грн. + 2457,18 грн. = 5934,85 грн.).
11.04.2019 позивач сплатив 2754,18 грн. єдиного внеску за І квартал 2019 року (5934,85 грн. – 2754,18 грн. = 3180,67 грн.).
19.04.2019 контролюючим органом нараховано єдиний внесок за І квартал 2019 року як фізичній особі, яка займається незалежною професійною діяльністю, в сумі 2754,18 грн. (3180,67 грн. + 2754,18 грн. = 5934,85 грн.).
02.05.2019 відбулося нарахування (самостійно платником податків) за 2 квартал 2018 року (як фізичною особою, яка займається незалежною професійною діяльністю) в сумі 2457,18 грн. (5934,85 грн. + 2457,18 грн. = 8392,03 грн.).
Рішенням про застосування штрафної санкції та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску №0058915007 від 14.05.2019 до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 3942,37 грн., а також нараховано пеню в сумі 2053,28 грн., а всього на суму 5   995,65 грн.
24.05.2019 позивач сплатив визнаний ним розмір штрафних санкцій та пені за рішенням про застосування штрафної санкції та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску №0058915007 від 14.05.2019 на загальну суму 2091,64 грн., а саме: штраф в розмірі 119, 40 грн. - 10% від суми 1194, 00 грн. за прострочку сплати ЄСВ за період 23.07.2013 р. - 01.11.2013р.; штраф в розмірі 119, 40 грн. - 10% від суми 1194, 00 грн. за прострочку сплати ЄСВ за період 22.10.2013 p. - 13.11.2013 p.; штраф в розмірі 1678,41 - 20% від суми 8392,05 грн. за прострочку сплати ЄСВ за період 10.02.2018 p.-12.02.2018 p.; пеня в розмірі 121, 79 грн. - 0,1% за кожен день прострочки від суми 1194, 00 грн. за 102 дні прострочки сплати ЄСВ за період 23.07.2013 р. - 01.11.2013 p.; пеня в розмірі 27, 46 грн. - 0,1% за кожен день прострочки від суми 1194, 00 грн. за 23 дні прострочки сплати ЄСВ за період 22.10.2013 р. - 13.11.2013 p.; пеня в розмірі 25,18 грн. - 0,1% за кожен день прострочки від суми 8392,05 грн. за 3 дні прострочки сплати ЄСВ за період 10.02.2018 р. - 12.02.2018 p. (8392,03 грн. – 2091,64 грн. = 6300,39 грн.).
31.05.2019 за даними обліку платника відображена застосована штрафна санкція за рішенням про застосування штрафної санкції та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № 0058915007 від 14.05.2019 у розмірі 3942.37 грн. (6300,39 грн. + 3942,37 грн. = 10242,76 грн.).
17.07.2019 позивач сплатив 2754,18 грн. єдиного внеску за ІІ квартал 2019 року (10242,76 грн. – 2754,18 грн. = 7488,58 грн.).
19.07.2019 контролюючим органом нараховано єдиний внесок за ІІ квартал 2019 року як фізичній особі, яка займається незалежною професійною діяльністю, в сумі 2754,18 грн. (7488,58 грн + 2754,18 грн. = 10242,76 грн.).
12.08.2019 за даними обліку платника відображена нарахована пеня за рішенням про застосування штрафної санкції та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № 0058915007 від 14.05.2019 у розмірі 2053,28 грн. (10242,76 грн. + 2053,28 грн. = 12296,04 грн.).
07.10.2019 позивач сплатив 2754,18 грн. єдиного внеску за ІІІ квартал 2019 року (12296,04 грн. – 2754,18 грн. = 9541,86 грн.)
21.10.2019 контролюючим органом нараховано єдиний внесок за ІІІ квартал 2019 року як фізичній особі, яка займається незалежною професійною діяльністю, в сумі 2754,18 грн. (9541,86 грн. + 2754,18 грн. = 12296,04 грн.).
11.01.2020 позивач сплатив 2754,18 грн. єдиного внеску за IV квартал 2019 року (12296,04 грн. – 2754,18 грн. = 9541,86 грн.).
20.01.2020 контролюючим органом нараховано єдиний внесок за IV квартал 2019 року як фізичній особі, яка займається незалежною професійною діяльністю, в сумі 2754,18 грн. (9541,86 грн. + 2754,18 грн. = 12296,04 грн.).
13.04.2020 позивач сплатив 2078,12 грн. єдиного внеску за І квартал 2020 року (12296,04 грн. – 2078,12 грн. = 10217,92 грн.).
21.04.2020 контролюючим органом нараховано єдиний внесок за І квартал 2020 року як фізичній особі, яка займається незалежною професійною діяльністю, в сумі 2078,12 грн. (10217,92 грн. +2078,12 грн. = 12296,04 грн.).
20.07.2020 контролюючим органом нараховано єдиний внесок за ІІ квартал 2020 року як фізичній особі, яка займається незалежною професійною діяльністю, в сумі 1039,06 грн. (12296,04 грн. + 1039,06 грн. = 13335,10 грн.).
Поміж іншого, контролюючим органом було сформовано та направлено на адресу позивача вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 19.05.2020 №Ф-20034-50, відповідно до якої станом на 30.04.2020 позивач має заборгованість зі сплати єдиного внеску в розмірі 10 217,92 грн., у тому числі: 5508,36 грн. - недоїмка, 2656,28 грн. - штраф, 2053,28 грн. - пеня.
Позивач оскаржив дану вимогу в адміністративному порядку, в результаті чого рішенням про результати розгляду скарги Державної податкової служби України №20431/6/99-0-06-03-01-06 від 30.06.2020 вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 19.05.2020 року №Ф-20034-50 скасовано.
Скасовуючи вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 19.05.2020 року №Ф-20034-50, Державна податкова служба України послалась на те, що оскаржувана вимога сформована без врахування позиції Верховного Суду за результатами розгляду зразкової адміністративної справи №520/3939/19 від 02.09.2019, а тому підлягає скасуванню.
У зв`язку з таким рішенням Державної податкової служби України, відповідачем виключено з інтегрованої картки позивача (сторновано) зайві нарахування єдиного внеску в сумі 8448,00 грн. за 2017 рік як фізичній особі, як займається незалежною професійною діяльністю (13335,10           грн. – 8448,00 грн. = 4887,10 грн.).
19.10.2020 позивач сплатив 4217,18 грн. єдиного внеску за червень ІІ кварталу та ІІІ квартал 2020 року (4887,10 грн. – 4217,18 грн. = 669,92 грн.).
Контролюючим органом нараховано єдиний внесок за ІІІ квартал 2020 року як фізичній особі, яка займається незалежною професійною діяльністю, в розмірі 3   178,12 грн. (669,92 грн. + 3   178,12 грн. = 3848,04 грн.)
Таким чином, станом на 31.10.2020 недоїмка з єдиного внеску становила 3848,04 грн.
Не погоджуючись вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3575-13 від 16.11.2020, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Спірним питання в даній справі є  правомірність нарахування позивачу недоїмки в сумі 3 848, 04 грн. зі сплати ЄСВ, на підставі вимоги від 16.11.2020 р. №Ф-3575-13, сформованої відповідачем, за результатами виконання рішення №20431/6/99-0-06-03-01-06 від 30.06.2020 року прийнятого Державною податковою службою України за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 на вимогу від 19.05.2020 року №Ф-20034-50, сформовану відповідачем зі сплати ЄСВ на загальну суму 10 217, 2 грн. яка складається: 5 508, 36 грн. - недоїмка; 2 656, 28 грн. - штраф; 2 053, 28 грн. - пеня.
З матеріалів справи встановлено, що за 2017 рік позивачу при здійсненні однієї діяльності подвійно нараховано відповідачем ЄСВ, оскільки , позивач спочатку 09.02.2018 року як ФОП, який знаходився на загальній системі оподаткування, потім 02.05.2018 року позивач працював як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю.
Борг (недоїмка) зі сплати ЄСВ у вимозі №Ф-3575-13 від 16.11.2020 року виникли в результаті здійсненого відповідачем перерахунку зобов`язань, сформованих у вимозі від 19.05.2020 року №Ф-20034-50 на суму 10 217, 92 грн.
Вимога №Ф-20034-50 від 19.05.2020 року на суму 10 217, 92 грн. була неузгодженою та скасована за результатами адміністративного оскарження рішенням №20431/6/99-0-06-03-01-06 від 30.06.2020 року прийнятого Державною податковою службою України.
За період з 01.01.2018 року по 01.10.2020 року всі планові платежі позивача з ЄСВ зараховувались на підставі ч. 6 ст. 25 Закону України «Про збір та облік внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в порядку погашення санкцій та недоїмки, що виникли з подвійного нарахування ЄСВ за 2017 рік.
Борг (недоїмка) зі сплати ЄСВ у вимозі №Ф-20034-50 від 19.05.2020 року виник через несплату подвійного нарахування ЄСВ за 2017 рік.
Надаючи оцінку обставині справи, щодо виконання відповідачем рішення №20431/6/99-0- 06-03-01-06 від 30.06.2020 року прийнятого відповідачем, суд зазначає наступне.
Відповідно до вказаного рішення відповідачем зазначено, «керуючись п.4, п.5 розділу IV, п. З, розділу V розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 03.02.2016 за № 178/28308, вирішено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 19.05.2020 №Ф-20034-50 ГУ ДПС у Запорізькій області скасувати та вважати відкликаною з дня прийняття даного рішення, а скаргу фізичної особи, яка займається незалежною професійною діяльністю (арбітражного керуючого) ОСОБА_1 від 05.06.2020 №1-06/20 - задовольнити, зобов`язати ГУ ДПС у Запорізькій області привести у відповідність інтегровану картку платника податків, з урахуванням вищенаведеного, відповідно позиції Верховного Суду та вимог чинного законодавства.»
Таким чином, висновки суду першої інстанції, в оскаржуваному рішенні, про те, що відповідач, частково зменшуючи недоїмку позивачу, діяв у відповідності з рішенням №20431/6/99-0-06-03-01-06 від 30.06.2020 року прийнятого Державною податковою службою України є невірними.  
Щодо обставин зарахування  планових платежів з ЄСВ Позивача, за період з 01.01.2018 року по 01.10.2020 року, до погашення санкцій та недоїмки, що виникли з подвійного нарахування ЄСВ за 2017 рік, встановлено, що всі планові платежі позивача з ЄСВ за період з 01.01.2018 року по 01.10.2020 року зараховувались  в погашення санкцій та недоїмки в порядку календарної черговості їх виникнення, на підставі ч. 6 ст. 25 Закону України «Про збір та облік внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Судом протиправно зроблено висновок, про правомірність таких дій відповідача на підставі того, що за встановленими обставинами справи, нараховані Позивачу суми штрафу та пені за рішенням про застосування штрафної санкції та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску №0058915007 від 14.05.2019 року, які залишились непогашеними, відображені за даними обліку 31.05.2019 (несплачена частина штрафу) та 12.08.2019 (несплачена частина пені), а відповідно зазначену норму закону застосовано невірно при прийнятті рішення виходячи з наступного. 
Відповідно до наданих на вимогу суду апеляційної інстанції копій інтегрованих карток встановлено, що вищезазначених відомостей не було за даними обліку на 30.04.2020 року.
Позивач не мав узгоджених (невиконаних) зобов`язань зі сплати ЄСВ. 
Заборгованість виникла лише з підстав  подвійного нарахування відповідачем ЄСВ за 2017 рік. 
Саме виходячи з цих обставин відповідачем була складена вимога №Ф-20034-50 від 19.05.2020 року про сплату боргу (недоїмки), відповідно до якої станом на 30.04.2020 року, за обліковими даними відповідача, рахувалась недоїмка зі сплати ЄСВ на загальну суму 10 217, 92 грн.  
Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
Таким чином, матеріали справи не містять доказів існування невиконаних позивачем узгоджених зобов`язань зі сплати ЄСВ, а стосовно рішення №0058915007 від 14.05.2019 року про застосування до позивача штрафних санкцій, останнім було надано докази про не чинність зазначеного рішення, його неузгодженість, відповідно до вищезазначених положень Інструкції.   
Таким чином, за результатами розгляду справи, суд першої інстанції не врахував, в оскаржуваному рішенні, що Відповідач діяв в супереч положенням ст. 19 Конституції України відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За таких обставин колегія суддів вважає що судом першої інстанції надано невірну оцінку встановленим по справі обставинам, що призвело до помилкового вирішення справи по суті спору, та відповідно до  ст. 317 КАС України  є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та прийняття нового про задоволення позову.
Керуючись статтями  241-245,  250,  315,  317,  321,  322,  327,  329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.05.2021  в адміністративній справі №280/393/21 21  скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1  до  Головного управління ДПС у Запорізькій області   про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) задовольнити.
Скасувати вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3575-13 від 16.11.2020.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття  та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені  ст.329 КАС України.
Повний текст судового рішення складено 19 листопада 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва