ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 р.	Справа № 641/1118/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Бершова Г.Є. ,  Катунова В.В. ,
за участю секретаря судового засідання Сузанського О.І., 
за участю сторін:
позивача - ОСОБА_1 ,
представник позивача - Горлач А.С.,
представник відповідача - Іващенко О.О.,

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.04.2021, головуючий суддя І інстанції: Курганникова О.А., пров. Брянський, 5, м. Харків, Харківська, 61068, повний текст складено 28.04.21 року по справі № 641/1118/21
          за позовом              ОСОБА_1  
          до             Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції      
третя особа              Командир взводу 1 роти 2 батальйону 1 УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції Морозов Сергій Олександрович 
          про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції 3-я особа Командир взводу 1 роти 2 батальйону 1 УПП в Харківській області ДПП ст. лейтенант поліції Морозов Сергій Олександровича про скасування постанови ДП18 №564264 від 08.02.2021 року. 
В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 08.02.2021 року близько 02 год. 00 хв. він рухався на автомобілі Mazda 6 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Танкопія в у м. Харкові, коли він наблизився до будинку № 18/2 його наздогнав екіпаж патрульної поліції. Він зупинився та до нього підійшов інспектор патрульної поліції, який повідомив, що він порушив вимоги Митного кодексу України та керував транспортним засобом без права на це. Він надав інспектору відповідні документи, однак незважаючи на це інспектор виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.8 ст. 121 КУпАП. Фактично розгляду справи про адміністративне правопорушення не відбувалося, інспектор постійно спілкувався з кимось по телефону, а його доводи уваги не звертав, відмовився надати відеозапис на якому було зафіксоване правопорушення. Крім того, поліцейським не доведено законність підстав використання бази даних митниці щодо реєстрації ввезених на митну територію України транспортних засобів, та не повідомлено серійний номер пристрою, за допомогою якого ним отримано інформацію з бази даних митниці.
Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.04.2021 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.04.2021  та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.
В обґрунтування вказаних вимог посилається на незаконність оскаржуваної постанови, оскільки підставою для її складання стала інформація, отримана з митної бази, що не передбачено законодавством. 
Також зазначає, що фактично розгляду справи про адміністративне правопорушення не відбувалося, інспектор постійно спілкувався з кимось по телефону, а його доводи уваги не звертав, відмовився надати відеозапис на якому було зафіксоване правопорушення.
Відповідач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Третя  особа в судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, правом надання відзиву не скористався.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  пояснення сторін, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 08.02.2021 року серії ДП18 № 564264 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП.
З вищевказаної постанови вбачається, що позивач 08.02.2021 року за адресою: м. Харків вул. Танкопія 18/2, керував транспортним засобом Mazda 6 н.з. НОМЕР_1 , щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме порушено строки його тимчасового ввезення на митну територію України строком до 1 року, згідно ІПНП ТЗ ввезено 17.07.2020 року особою ОСОБА_2 , транспортний засіб використовувався ОСОБА_1 , який не ввозив його на митну територію України, чим порушено вимоги ст. 380 Митного кодексу України та ст.ст. 16, 31 Закону України «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП.
Відповідно до довідки, складеної УПП в Харківській області ДПП, згідно відомостей, внесених до інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України" автомобіль Mazda 6 номерний знак НОМЕР_1 , країна реєстрації Литовська Республіка, ввезено на територію України 17.07.2020 року через пункт пропуску "Нові Яриловичі - Нова Гута", вид: тимчасове ввезення терміном до 1 року громадянином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач не погодився із такою постановою та оскаржив її до суду.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим  дійшов висновку, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення є законною та обґрунтованою.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353-ХІІ (далі - Закон №3353) цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.
Стаття 14 Закону №3353 зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Статтею 16 Закону №3353 передбачено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.
Відповідно до ст. 31 Закону України «Про дорожній рух» тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.
Згідно з ч.8 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені МК України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною першою статті 380 МК України передбачено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року.
Колегія суддів зазначає, що аналіз наведених норм у сукупності та в контексті запровадження заборони керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені МК України, та цілей Закону №3353, свідчить, що порушення вказаної заборони, посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення передбачене ч.8 ст.121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Відповідно до ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).
Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частина восьма статті 121).
Таким чином, до компетенції органів Національної поліції належить розгляд справ про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені МК України, і накладати адміністративні стягнення.
Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.
За положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також засувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Колегією суддів встановлено, що підставою для винесення поліцейським Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції постанови від 08.02.2021 серії ДП18 №564264 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.8 ст. 121 КУпАП було встановлене в діях ОСОБА_1 порушення ст. 380 МК України та ст. 16, 31 Закону №3353, а саме: ТЗ ввезено 17.07.2020 року особою ОСОБА_2 , транспортний засіб використовувався ОСОБА_1 , який не ввозив його на митну територію України (без присутності гр. Боуджимана).
Відповідно до наданого до суду скрін-шоту з інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України" автомобіль Mazda 6 номерний знак НОМЕР_1 , країна реєстрації Литовська Республіка, ввезено на територію України 17.07.2020 року через пункт пропуску "Нові Яриловичі - Нова Гута", вид: тимчасове ввезення терміном до 1 року громадянином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Положеннями ст. 25 Закону України Про Національну поліцію визначено, що поліція здійснює інформаційно-аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених цим Законом.
Поліція може створювати власні бази даних, необхідні для забезпечення щоденної діяльності органів (закладів, установ) поліції у сфері трудових, фінансових, управлінських відносин, відносин документообігу, а також міжвідомчі інформаційно-аналітичні системи, необхідні для виконання покладених на неї повноважень.
Стаття 27 цього ж Закону надає поліцейському безпосередній оперативний доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади з обов`язковим дотриманням норм Закону України "Про захист персональних даних.
Отже, працівниками патрульної поліції правомірно було отримано та досліджено відомості, які знаходяться в базах даних державних органів влади і які стосуються обставин ввезення, митного оформлення та перебування на території України транспортних засобів. 
При цьому, позивача при розгляді справи 08.02.2021 р. було повідомлено про використання працівниками патрульної поліції відомостей з бази даних ЄАІС (ІПНП).
Таким чином, вищевказаний документ містить всю необхідну інформацію, яка стосується обставин ввезення автомобіля Mazda 6 номерний знак НОМЕР_1 на територію України, щодо якого встановлені обмеження, встановлені МК України та є належним доказом у справі, оскільки в даних спірних відносинах з`ясуванню підлягає інформація про обставини ввезення на територію України автомобіля, яким 08.02.2021 керував апелянт. 
Факт керування легковим автомобілем марки Mazda 6 номерний знак НОМЕР_1 позивачем не заперечувався ані при прийнятті оскаржуваної постанови, ані при зверненні до суду з позовом, ані при розгляді адміністративної справи в суді апеляційної інстанції. 
Відповідно до ч. 1 статті 78 КАС України обставини скоєння позивачем правопорушення не потребують доказуванню, оскільки відповідач не заперечує сам факт керування 08.02.2021 автомобілем Mazda 6 номерний знак НОМЕР_1 .
Доводи апеляційної скарги, що зазначені докази є не належними, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки витяг з бази засвідчений підписом юрисконсульта та скріплений печаткою.
Відповідно до ч.5 ст.94 КАС України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Також, відповідно до пункту 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003), відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.
Отже, засвідчена представником відповідача довідка з бази даних ЄАІС (ІПНП) є належним чином завіреною копією, оскільки містить відмітку, яка відповідає наведеним вище вимогам.
Тобто, зазначені відомості підтверджують встановлені поліцейським під час розгляду адміністративної справи, обставини керування позивачем транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: транспортний засіб передано у користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України.
Пунктом 10 ч.1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не помішували в митний режим транзиту, а також у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху України.
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1ст.35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейським правомірно.
Колегія суддів зазначає, що наданий відповідачем до матеріалів справи відеозапис є доказом того, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення позивачу було роз`яснено суть інкримінуємого йому правопорушення та обставини його скоєння, а також доказом того, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відбувалось згідно з вимогами та у відповідності до ст.ст.  268, 280 КУпАП.
Доказом того, що позивачу було роз`яснено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності також підтверджується особистим підписом позивача про роз`яснення йому вищевказаних прав, передбачених ст.268 КУпАП. 
Доказів, які спростовують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, позивачем не надано.
Отже, вищезазначеними обставинами та наявними в матеріалах справи доказами доведено, що ОСОБА_1 керував легковим автомобілем марки Mazda 6 номерний знак НОМЕР_1 , який був ввезений на територію України 17.07.2020 року особою ОСОБА_2 та щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме:  передання у користування особі, яка не ввозила його на митну територію України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необґрунтованість позовних вимог.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.04.2021 по справі № 641/1118/21  залишити без змін.  < Судові витрати >
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий	
Судді	   	Г.Є. Бершов    В.В. Катунов