ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 вересня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/3207/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
           суддів:                          Божко Л.А., Лукманової О.М.,        
     розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Державної податкової служби України 
          на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.03.2021 року (головуючий суддя Лазаренко М.С.)
          в адміністративній справі №280/3207/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бейкері Сервіс"  до відповідачів:  Державної податкової служби України (відповідач-1), Комісії Головного управління ДПС України з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (відповідач-2)  про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

          Позивач, ТОВ "Бейкері Сервіс", звернувся 15.05.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідачів:  Державної податкової служби України (відповідач-1), Комісії Головного управління ДПС України з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (відповідач-2), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС України з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про неврахування Таблиці даних платника податків від 30.04.2020 №1546215/40343913;
- зобов`язати Державну податкову службу України врахувати складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Бейкері Сервіс» Таблицю даних платника податку, зареєстровану у контролюючому органі від 24.04.2020 року за №9087895741, днем її подання, а саме: 24.04.2020.
          Позов обґрунтований тим, що Таблиця даних платника податку враховується ДПС в автоматичному режимі, у разі якщо вона відповідає вимогам пункту 18 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1165 від 11.12.2019. Зазначає, що позивачем виконано всі вимоги, які викладені у вказаному Порядку, щодо автоматичного врахування Таблиці платника податку на додану вартість - ТОВ «Бейкері Сервіс». Проте незважаючи на вказані обставини, відповідач прийняв спірне рішення щодо неврахування Таблиці даних платника податку. При цьому у рішенні чітко не зазначені підстави для неврахування зазначеної Таблиці, що є порушенням вимог Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. 
          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15.03.2021 року позов задоволено:
- визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби України з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про неврахування Таблиці даних платника податків від 30.04.2020 №1546215/40343913;
- зобов`язано Державну податкову службу України врахувати складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Бейкері Сервіс» Таблицю даних платника податку, зареєстровану у контролюючому органі від 24.04.2020 року за №9087895741, днем її подання, а саме: 24.04.2020.          Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що  рішення Комісії ДПС України містить лише формальну відмітку про наявність в органах державної податкової служби податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій, але відсутні прямі посилання на обставини, які слугували підставою для неврахування поданої позивачем Таблиці, що є порушенням прав позивача. Крім того, відповідачем не надано суду будь-яких доказів в обґрунтування свого рішення. Рішення Комісії ДПС України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної. Проте, в рішенні не зазначено яка сама податкова інформація, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій, наявна у ДПС України, відсутнє будь-яке посилання на таку інформацію та джерела її отримання, тощо. У спірному рішенні відсутнє будь-яке обґрунтування підстав відмови у реєстрації Таблиці даних платника податків, відтак дійшов висновку, що рішення від 30.04.2020 №1546215/40343913 є протиправним та підлягає скасуванню.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Державна податкова служба України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
          В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що ДПС прийнято рішення про неврахування таблиці даних платника податку у зв`язку з наявністю податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій. Таким чином, наявність двох протилежних за змістом рішень комісій контролюючого органу не суперечить приписам Порядку №1165. Отже, на момент прийняття рішень від 30.04.2020 №1546215/40343913 в ДПС були наявні  обставини, які унеможливлювали врахування Таблиці даних платника податків, поданих позивачем. Таким чином, використання Комісією даних з автоматизованих інформаційних систем, а також податкової інформації при прийнятті рішення від 30.04.2020 №1546215/40343913 не суперечить приписам ПК України та Порядку №1165.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.
          Розгляд справи здійснено в  порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України.
          Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що 24.04.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю «Бейкері Сервіс» подано Таблицю даних платника податків до Головного управління ДПС у Запорізькій області. (а.с.7) 
Відповідно до квитанції №2, інформацію Таблиці даних платника податків на додану вартість, зареєстрованої у контролюючому органі 24.04.2020 року за №9087895741 не враховано автоматично через невиконання вимог пункту 18 Порядку №1165 (Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1165 від 11.12.2019). Таблицю даних платника податку на додану вартість прийнято до розгляду (а.с.8).
28.04.2020 позивач отримав Рішення про врахування/неврахування Таблиці даних  платника податку на додану вартість від 28.04.2020 №1541322/40343913, згідно якого прийнято рішення про врахування таблиці даних платника податків на додану вартість зареєстрованої у контролюючому органі 24.04.2020 за №9087895741.(а.с.9)
Також позивачем подано пояснення до таблиці платника податків зареєстрованої у контролюючому органі 24.04.2020 за №9087895741. Інформація з Таблиці даних платника податку не врахована. (а.с.11-96)
30.04.2020 позивачем було отримано рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби України з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про неврахування Таблиці даних платника податків від 30.04.2020 №1546215/40343913. 
Підстава прийняття рішення від 30.04.2020 №1546215/40343913 - виявлення невідповідності визначених платником податку в таблиці даних видів діяльності наявним у платника податку основним засобам. (а.с.10) 
Позивач, оскаржив в судовому порядку відмову відповідача у врахуванні Таблиці даних платника податку, позов задоволено.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Податкового кодексу України, №2755-VI від 02.12.2010, норми Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України.
Підпунктами 16.1.2, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Розділ V Податкового кодексу України (статті 180-211) регулює порядок нарахування та сплати податку на додану вартість, визначає платників податку, встановлює порядок реєстрації в якості платників ПДВ, визначає об`єкти оподаткування та розміри ставок податку, операції, які звільнені від оподаткування, а також, правила віднесення сум до складу податкового кредиту.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165, яка набула чинності з 01.02.2020, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів (далі - Порядок №1165).
Відповідно до приписів пункту 2 Порядку №1165 таблиця даних платника податку - зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.
Відповідно до підпункту 4 пункту 3, пункту 4 Порядку №1165, податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі ознаки безумовної реєстрації): у податковій накладній/розрахунку коригування відображена операція з товаром за кодом згідно з УКТЗЕД та/або послугою за кодом згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, які зазначені у таблиці даних платника податку, врахованій контролюючим органом.
У разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Згідно з пунктом 12 Порядку №1165 платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5).
У таблиці даних платника податку зазначаються:
- види економічної діяльності відповідно до КВЕД;
- коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України;
- коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України. (п.13 Порядку №1165).
Пунктами 14-17 Порядку №1165 встановлено, що Таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.
Таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (додаток 6).
У рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.
Згідно з п.18 Порядку №1165 Таблиця даних платника податку враховується ДПС в автоматичному режимі у разі, коли:
- така таблиця подається платниками податку - сільськогосподарськими товаровиробниками, включеними до Реєстру отримувачів бюджетної дотації відповідно до Закону України Про державну підтримку сільського господарства України, та/або сільськогосподарськими товаровиробниками, які на 31 грудня 2016 р. застосовували спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 Кодексу (у редакції, що діяла на 31 грудня 2016 р.) та мають у власності (право власності/користування) та/або на умовах оренди земельні ділянки, загальна площа яких становить не менш як 200 гектарів включно станом на 1 січня та які відображені в податковій звітності до 20 лютого поточного року (до 20 лютого поточного року враховується наявність таких ділянок за звітний період попереднього року), 
та у поданій таблиці даних платника податку зазначаються відомості про постачання (виготовлення) таких груп товарів за кодами згідно з УКТЗЕД, як 
- живі тварини (код згідно з УКТЗЕД 01); 
- риба і ракоподібні, молюски та інші водяні безхребетні (код згідно з УКТЗЕД 03);
- молоко та молочні продукти; 
- яйця птиці; 
- натуральний мед; 
- їстівні продукти тваринного походження, в іншому місці не зазначені (код згідно з УКТЗЕД 04); 
- овочі та деякі їстівні коренеплоди і бульби (код згідно з УКТЗЕД 07); 
- їстівні плоди та горіхи; шкірки цитрусових або динь (код згідно з УКТЗЕД 08); 
- зернові культури (код згідно з УКТЗЕД 10); 
- насіння і плоди олійних рослин; інше насіння, плоди та зерна; технічні або лікарські рослини; 
- солома і фураж (код згідно з УКТЗЕД 12);
зазначена таблиця подається платниками податку, в яких значення показників D та P, розрахованих у порядку, встановленому пунктом 3 цього Порядку, мають такі розміри: 
- D >0,02, 
- P <Pм ґ 1,4, 
та в такій таблиці зазначені товари/послуги, обсяг постачання яких згідно з податковими накладними/розрахунками коригування, зареєстрованими за останні 12 календарних місяців у Реєстрі, становить більше 25% загального обсягу операцій з постачання за останні 12 календарних місяців.
При цьому, матеріалами справи підтверджується, що позивач відповідає всім вищезазначеним критеріям.
Зокрема, матеріалами справи підтверджується, що 28.04.2020 позивач отримав Рішення про врахування/неврахування Таблиці даних  платника податку на додану вартість від 28.04.2020 №1541322/40343913, згідно якого прийнято рішення про врахування таблиці даних платника податків на додану вартість зареєстрованої у контролюючому органі 24.04.2020 за №9087895741 (а.с.9).
Натомість, 30.04.2020 позивачем було отримано рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби України з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про неврахування Таблиці даних платника податків від 30.04.2020 №1546215/40343913. 
Підстава прийняття рішення від 30.04.2020 №1546215/40343913 - виявлення невідповідності визначених платником податку в таблиці даних видів діяльності наявним у платника податку основним засобам. (а.с.10) 
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що на підтвердження реальності господарських операцій, матеріали справи містять:
- Договір оренди нежитлового приміщення №0102-02 від 01.02.2020 року (а.с. 11-17);
- акт прийому-передачі до Договору №0102-02 від 01.02.2020 року (а.с. 18); 
- Договір оренди №0102-05 від 01.02.2020 року (а.с. 19-20);
- додаток№1 до Договору оренди №0102-05 від 01.02.2020 року (перелік транспортних засобів, що передаються в оренду) (а.с. 21);
- акт прийому-передачі до Договору оренди №0102-05 від 01.02.2020 року (а.с. 22);
- Договір суборенди №0102-04 від 01.02.2020 року (а.с. 23-24);
- додаток№1 до Договору оренди №0102-04 від 01.02.2020 року (перелік транспортних засобів, що передаються в суборенду) (а.с. 25);
- акт прийому-передачі до Договору суборенди №0102-04 від 01.02.2020 року (а.с. 26);
- Договір №КРБК-0112/20 купівлі продажу пального на автозаправних станціях з використанням смарт-карт від 14.01.2020 року (а.с. 27-33);
- акт прийому-передачі товару №АХКВ-00002654 до Договору №КРБК-0112/20 від 14.01.2020 року (а.с. 34);
- акт прийому-передачі ТМЦ№8004528/КВ-0001971 від 29.02.2020 (а.с. 35);
- рахунок-фактура, видаткова накладна, товарно-транспортна накладна (а.с. 36-38),
та інші документи, що надають підстави для висновку про здійснення позивачем господарських операцій (а.с. 39-71).
У відповідності до п. 19 Порядку КМУ №1165 від 11.12.2019, у разі, коли до контролюючого органу надійшла податкова інформація, що свідчить про надання платником недостовірної інформації,
В таблиці даних такого платника податку, яка була врахована, в тому числі в автоматичному режимі, комісії контролюючих органів мають право прийняти рішення про неврахування таблиці даних платника податку за формою згідно з додатком 7, яке надсилається платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 ПКУ.
Водночас, аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку, що рішення про неврахування таблиці даних платника податку повинно бути вмотивоване та мати чітку підставу для відмови в реєстрації. 
На думку колегії суддів апеляційної інстанції, що рішення Комісії ДПС України містить лише формальну відмітку про наявність в органах державної податкової служби податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій, але відсутні прямі посилання на обставини, які слугували підставою для неврахування поданої позивачем Таблиці, що є порушенням прав позивача. 
Крім того, матеріали справи не містять будь-яких доказів в обґрунтування суб`єктом владних повноважень свого рішення від 30.04.2020 №1546215/40343913.
Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії ДПС України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.
Проте, в рішенні від 30.04.2020 №1546215/40343913 не зазначено яка саме податкова інформація, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій, наявна у ДПС України, також відсутнє будь-яке посилання на таку інформацію та джерела її отримання, тощо.
Отже, у рішенні від 30.04.2020 №1546215/40343913 відсутнє будь-яке обґрунтування підстав відмови у реєстрації Таблиці даних платника податків.
Частинами 1 та 2 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. 
Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до вказаної Конвенції є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17.07.1997 №475/97-ВР та вона набула чинності для України 11.09.1997.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, пункт 36, від 01.07.2003, яке, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. 
При цьому, мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. 
Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. 
У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.
Також, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. 
Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. 
Таким чином, несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.
Отже, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону, і не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що суб`єктом владних повноважень при прийнятті рішення від 30.04.2020 №1546215/40343913 не було дотримано зазначених вище принципів. 
Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що саме лише зазначення (посилання) про наявність податкової інформації не є достатньою підставою для відмови в реєстрації Таблиці даних платника податків, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації зазначеної Таблиці, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.
В даному випадку, суб`єктом владних повноважень ґрунтовних недоліків щодо поданих позивачем документів не встановлено та не виказано у відповідному рішенні.
Тому, оцінюючи вищевикладені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення від 30.04.2020 №1546215/40343913 є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Всупереч наведеним вимогам відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, не доведено правомірності винесення рішення від 30.04.2020 №1546215/40343913.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Бейкері Сервіс».          
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи апеляційної скарги спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини.
Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.03.2021 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 20.09.2021 та може бути оскаржена до Верховного Суду згідно статті 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
Повний текст постанови складений 27.09.2021.

Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова