ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 р.	Справа № 520/8701/18	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Присяжнюк О.В. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року, головуючий суддя І інстанції: Горшкова О.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/8701/18
за позовом   ОСОБА_1      
до    Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1                       
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2021р.   заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 у справі №520/8701/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 у справі №520/8701/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено в силі.
Позивач,  не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу та переглянути за нововиявленими обставинами справу та прийняти нове рішення. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що приймаючи зазначену ухвалу суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги норм матеріального та процесуального права. 
В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання   повідомлені своєчасно та належним чином. 
Відповідно до  ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених  про дату, час і місце  розгляду справи, не перешкоджає  розгляду  справи.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 у справі №520/8701/18 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) пенсію у розмірі 90 % грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018, з 01.01.2018, та здійснити виплату ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 року, а також з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з 05.03.2019 року та здійснити виплату ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) суми недоплаченої частини основного розміру пенсії.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Вказане рішення набрало законної сили та повністю виконане відповідачем. 
Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із клопотанням про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, відповідно до якого просив:
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати до ГУ ПФУ в Харківській області довідки для перерахунку пенсії з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням відповідно до мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2019 та 01.01.2020 та відповідних коефіцієнтів та тарифних розрядів, визначених відповідно до Постанови КМУ 2017 року 704, надбавки за вислугу років в розмірі 50%, надбавки за особливі умови служби в режимі обмежень в розмірі 10-15%, премії в розмірі 90-105%, зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області перерахувати пенсію з 05.03.2019 та 01.01.2020 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням відповідно до Постанови КМУ 2017 704, надбавки за вислугу років в розмірі 50%, надбавки за особливі умови служби в режимі обмежень в розмірі 10-15%, премії в розмірі 90- 105% та з урахуванням доплати Дитині війни відповідно до Рішення Ленінського районного суду м. Донецька за 2010 рік.
В обґрунтування зазначеного клопотання ОСОБА_1 зазначив, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2020, на його думку, не відповідає висновкам Верховного Суду по зразковій справі 160/8324/19, яке набрало чинності 24.06.2020, відповідно до якого суд повинен ухвалити рішення, в якому зобов`язати Харківський обласний військовий комісаріат надати до ГУ ПФУ довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а ГУ ПФУ перерахувати пенсію з 05.03.2019 року, з урахуванням даної довідки відповідно до пунктів 1,2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам звільнених з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби." На даний час рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 по справі №826/3585/18 визнано протиправними та не чинними п. 1,2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб," затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб," зобов`язано Кабінет Міністрів невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правового акту протиправним та не чинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт. Постановою Шостого адміністративного суду від 05.03.2019 року по справі №826/3585/18 апеляційна скарга Кабінету Міністрів України залишена без задоволення, а рішення від 12.12.2018 залишено без змін, тобто набрало законної сили. 
Таким чином, позивач вважає дані обставини нововиявленими та такими, що впливають на його законні права.
Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 року, суд першої інстанції виходив з відсутності підстави для скасування судового рішення у даній справі та ухвалення нового рішення на підставі статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України України, оскільки вказані заявником обставини, не змінюють правового регулювання спірних правовідносин та не доводять факту допущення судом помилки при розв`язанні спору.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Частиною 2 зазначеної норми Закону визначені підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справі, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.
Тобто, нововиявлені обставини за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу рішення. Іншими словами, якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.
Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.
Не можуть бути визнані нововиявленими обставинами такі обставини, які виникли або змінилися після прийняття судового рішення.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є встановлення нових істотних юридичних фактів, що існували на час розгляду справи, у якій ухвалено судове рішення, яке переглядається, але не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, а не факт/дата ухвалення нового судового рішення.
Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, заявник в якості нововиявленої обставини вважає правову позицію, висловлену Верховним Судом під час розгляду зразкової справи №160/8324/19. 
Разом з тим, судова колегія звертає увагу на те, що ОСОБА_1 помилково ототожнює правову природу визначення "нововиявленої обставини" з правовою позицією Верховного Суду, яка викладається як висновок суду касаційної інстанції в судових рішеннях, якої на момент розгляду судом адміністративної справи №520/8701/18 не було сформовано, а отже, на момент розгляду справи зазначеної обставини не існувало, та вона не могла бути відомою сторонам по справі.
Отже, доводи заяви позивача та обставини про прийняття Верховним Судом рішення у зразковій справі №160/8324/19, що визначається ним, як нововиявлені істотні обставини, фактично зводяться до незгоди з правовими висновками суду, викладеними в рішенні від 09.04.2020 по справі № 520/8701/18.
Між тим, не можуть бути визнані нововиявленими обставинами нові обставини, тобто такі, що виникли чи змінились після ухвалення  судового рішення.
Принцип юридичної визначеності, який є складовою верховенства права, вимагає, в тому числі, щоб, якщо суди остаточно визначили питання, їхнє рішення не повинно ставитись під сумнів. 
Колегія суддів зазначає, що важливо не порушувати балансу між можливістю переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами і принципом юридичної визначеності, який є складовою верховенства права. Принцип юридичної визначеності вимагає, серед іншого, що якщо суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не повинне ставитися під сумнів. 
Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти України" від 03.12.2003 року юридична визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, що є принципом остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі. Відхилення від цього принципу можна виправдати лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру. Європейський суд з прав людини допускає можливість судового перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, але лише у межах, що не порушують принципу юридичної визначеності.
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.
Крім того, позивач у клопотанні про перегляд рішення за нововиявленими обставинами звертається до суду з фактично новою позовною вимогою, яка є підставою для звернення до суду з новим адміністративним позовом та не може бути розглянута судом в порядку перегляду рішення за нововивленими обставинами.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованою, наведені в ній обставини не є нововиявленими в розумінні положень ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 року за нововиявленими обставинами відсутні.   
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
          Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд,  -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року по справі № 520/8701/18 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді 	   	Л.В. Любчич    О.В. Присяжнюк   	

Повний текст постанови складено  15.11.2021 року