УХВАЛА
01 грудня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/13797/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О. В., Погребняка В.Я. 

розглянувши матеріали касаційної скарги Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції
на постанову Північного апеляційного господарського суду 
від 04.10.2021
та  рішення Господарського суду Харківської області
від 29.03.2021
та на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду 
від 20.10.2021
у справі № 910/13797/20
за позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Кріогенсервіс»  
до відповідачів: 1)Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ; 2) Державного підприємства «Сетам»
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача один: головного управління державної казначейської служби України в Волинській області; 2) Державної інноваційної фінансово-кредитної установи;3) Головного управління державної казначейської служби України у Львівській області 
про стягнення 1   669   312,00 грн.
ВСТАНОВИВ:
04.11.2021 Луцький районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції  звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою від 04.11.2021 № 34219  на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 та  рішення Господарського суду Харківської області від 29.03.2021 та на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду  від 20.10.2021  у справі  № 910/13797/20, підтвердженням чого є відтиск календарного штемпелю відділення поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції  у справі    № 910/13797/20 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Васьковського О. В., Погребняка В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 11.11.2021.

Пунктом 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подачі касаційної скарги) передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подачі позову), за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно вимог прохальної частини касаційної скарги Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, скаржник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 та  рішення Господарського суду Харківської області від 29.03.2021 та на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду  від 20.10.2021  у справі  № 910/13797/20.
Таким чином, за подання касаційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір в розмірі 50   079,36 грн. (25   039,68 (1,5 відсотка від оспорюваної суми) х 200%).
Проте, матеріали касаційної скарги Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції  від 04.11.2021 № 34219 не містять документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. 
Частиною другою статті 174 вказаного Кодексу передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Враховуючи зазначене, з метою усунення допущених недоліків оформлення касаційної скарги, скаржнику слід сплатити судовий збір у розмірі 50   079,36 грн., який має бути перерахований за такими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; "Судовий збір (Верховний Суд, 055)", надавши суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 50   079,36 грн.  за подання касаційної скарги на  постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 та  рішення Господарського суду Харківської області від 29.03.2021 та на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду  від 20.10.2021  у справі  № 910/13797/20.
Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні, та скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування вказаного висновку (п. 5 ч.2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування конкретної норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (п. 5 ч.2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України).
При поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України скаржник повинен чітко зазначити норму права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній.
У разі оскарження судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у частинах 1, 3 статті 310 ГПК. Якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
Крім того, заявник касаційної скарги повинен враховувати, що за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 Господарського процесуального кодексу України, є вичерпним, тому суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Лише посилання скаржника, як на підставу для відкриття касаційного провадження, на порушення норм процесуального та матеріального права, неврахування висновків Верховного Суду, без зазначення конкретних норм права (пункт, частина, стаття), які, на думку скаржника, неправильно чи з порушенням застосовано судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, не можна вважати таким, що відповідає вимогам пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України.
Разом з тим у касаційній скарзі не зазначено конкретної з підстав касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, передбачених частиною другою статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Враховуючи викладене та те, що у касаційній скарзі не зазначено конкретної підстави касаційного оскарження постанов суду апеляційної інстанції, передбачених частиною другою статті 287 Господарського процесуального кодексу України, то така касаційна скарга вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, і підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.
З огляду на викладене, касаційна скарга Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції  на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 та  рішення Господарського суду Харківської області від 29.03.2021 та на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду  від 20.10.2021  у справі  № 910/13797/20 підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 ст. 292 Господарського процесуального кодексу України.
Також, касаційна скарга Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції  від 04.11.2021 № 34219  містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження оскаржуваних рішень у справі № 910/13797/20 та зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2021, рішення Господарського суду Харківської області від 29.03.2021 та  додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду  від 20.10.2021 у справі  № 910/13797/20 .  
18.11.2021 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Кріогенсервіс» надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження, згідно якого останній просить відмовити Луцькому районному відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у відкритті касаційного провадження на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 та  рішення Господарського суду Харківської області від 29.03.2021 та на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду  від 20.10.2021  у справі  № 910/13797/20.
Оскільки касаційна скарга Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції  на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 та  рішення Господарського суду Харківської області від 29.03.2021 та на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду  від 20.10.2021  у справі  № 910/13797/20 підлягає залишенню без руху, то розгляд вищезазначених  клопотань та заперечення буде здійснено касаційним судом при розгляді питання про можливість відкриття касаційного провадження, у разі усунення недоліків, які допущені при поданні касаційної скарги, у встановлені судом строки.
На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду, -
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції  від 04.11.2021 № 34219  на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 та  рішення Господарського суду Харківської області від 29.03.2021 та на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду  від 20.10.2021  у справі  № 910/13797/20 залишити без руху.

2. Надати Луцькому районному відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції  строк для усунення недоліків касаційної скарги до  14 грудня 2021 року. 

3. Луцькому районному відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції усунути недоліки касаційної скарги щодо сплати судового збору у такий спосіб:
- надавши суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 50   079,36 грн. за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 та  рішення Господарського суду Харківської області від 29.03.2021 та на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду  від 20.10.2021  у справі  № 910/13797/20.

4. Луцькому районному відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції  зазначити підставу (підстави), на якій (яких) ним подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) частиною другою статті 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав), та з відповідним обґрунтуванням такої (таких) підстави (підстав).  

5. Документи про усунення недоліків касаційної скарги направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул.   О. Копиленка, 6.

6. У разі неусунення недоліків у строк, встановлений судом, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.  

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                      В.В. Білоус

Судді                                                                                                  О.В. Васьковський                                                

                                                                                               В.Я. Погребняк