П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 504/3926/20	
                                                                                                                                 
                                                                                                                                                  Головуючий в І інстанції: Доброва П.В.
                                                                                                                                                  Місце та дата складання повного тексту рішення:               
                                                                                                                                                  м. Комінтерново, 15.09.21р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –    Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
                                               –   Лук`янчук О.В.
                      при секретарі   –   Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 15 вересня 2021 року за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що інспектором з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Дуріхіним Сергієм Павловичем винесено постанову серії ЕАА3816184 від 10.10.2020р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 255 гривень. У відповідності до вказаної постанови, позивачем було порушено п. 33 3.34 ПДР, а саме: здійснення зупинки, стоянки в зоні дії дорожнього знаку 3.34 Зупинку заборонено.
Позивач вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення, при винесенні оскаржуваної постанови були допущені процесуальні порушення, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.
Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 15 вересня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову інспектора з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Дуріхіна Сергія Павловича про накладення адміністративного стягнення серії ЕАА3816184 від 10.10.2020р. відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрито за відсутністю події та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч гривень 00 копійок) гривень за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради..
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення від 15 вересня 2021 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги схему яку відповідач направляв до суду, із якої вбачається наявність знаку 3,34 «Зупинку заборонено».
Також апелянт вказує, що позивачем не надано до суду будь яких доказів того, що в цей день позивач підвозив свого брата з інвалідністю та висаджував його по АДРЕСА_1 .
Крім того, апелянт вказує, що під знаком 3,34 «Зупинку заборонено» відсутня табличка 7,18 «Крім інвалідів», що надає право на здійснення зупинки стоянки під знаком 3,34 для висадки особи з інвалідністю.
Зазначає апелянт і про стягнення судом правової допомоги у розмірі 5000 грн. без врахування принципу розумності, співмірності та з явним завищенням стягнутої сумми. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 10 жовтня 2020 року інспектором з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Дуріхіним Сергієм Павловичем за адресою: вул. Богдана Хмельницького, 18 м. Одеса було складено постанову серії ЕАА3816184 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді накладення штрафу у розмірі 255 гривень. Згідно з постановою, позивач допустив порушення п. 33 3.34 ПДР, а саме: 11 серпня 2020 року о 12:37 керуючи, належним йому автомобілем здійснив зупинку, стоянку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 Зупинку заборонено на Старосінній площі, 2 у м. Одесі.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції прийшов до висновку, що в даному випадку відповідачем було притягнуто особу до відповідальності без достатніх на те підстав та з порушенням встановленого порядку.
Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
В частині 1 статті 14-2 КУпАП вказано, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Приміткою ст. 14-3 КУпАП вказано, що режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу.
Частиною 1 статті 279-1 КУпАП визначено, що у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій ст. 14-2 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій ст. 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій ст. 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).
Відповідно до ч. 4 ст. 279-1 КУпАП повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою ст. 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає безпідставні посилання позивача на те, що постанова серії ЕАА3816184 від 10.10.2020р. винесена не на місці вчинення правопорушення, оскільки вказана постанова винесена після отримання відповідачем відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо власника транспортного засобу MAZDA 626 номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 .
Щодо суті порушення, колегія суддів зазначає наступне.
Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за порушення правил зупинки, вимог п. 3.34 розділу 33 ПДР України, здійснено зупинки 11.08.2020 року о 12 год. 37 хв. в м. Одеса, Старосінна площа, 2) під дією знака 3.34 «Зупинку заборонено».
Суд першої інстанції при розгляді справи зазначив, що відповідачем під час судового розгляду не було надано до суду належних та допустимих доказів в підтвердження дотримання вимог щодо порядку установлення на площі Старосінна, 2 у м. Одесі дорожнього знаку 3.34 Зупинку заборонено, на підставі чого дійшов висновку, що відсутність відомостей про законність встановлення на площі Старосінна, 2 у м. Одесі дорожнього знаку 3.34 Зупинку заборонено, зумовлює відсутність складу адміністративного правопорушення.
Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду виходячи із наступного.
Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем подано пояснення щодо клопотання для доручення доказів до матеріалів справи від 12.02.2021 №01-41/487 (вх. №3022 від 16.02.2021) та зазначено, що погодження встановлення лише одного знаку за адресо Старосінна площа не проводилося, так як погоджувалась схема організації дорожнього руху та встановлення відповідних дорожніх знаків безпосередньо на всій площі, а не за конкретною адресою (схема додана до матеріалів справи).
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги надані відповідачем докази – схему №154 організації дорожнього руху на Старосінній площі, та відповідно зробив необґрунтований висновок про те, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження дотримання вимог щодо порядку встановлення знаку 3.34 на  Старосінній площі, що на думку суду зумовлює відсутність складу адміністративного правопорушення з боку позивача.
В свою чергу, з урахуванням наданих відповідачем доказів, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про притягнення позивача до відповідальності з порушенням встановленого порядку.
Крім того, відповідачем до суду надано фотознімки вчинення позивачем адміністративного правопорушення. 
Дослідивши наявні у матеріалах справи схему та фотознімки, колегія суддів зазначає, що з них вбачається, що позивач здійснив зупинку (стоянку) свого транспортного засобу під дією знаку 3,34 «Зупинку заборонено».
Як вбачається із позову, позивач взагалі не заперечує зупинку свого транспортного засобу з порушенням ПДР, а лише зазначає про вимушену зупинку свого автомобіля, оскільки висаджував брата з інвалідністю.
Натомість, колегія суддів погоджується з доводом апелянта про те, що під знаком 3,34 «Зупинку заборонено» відсутня табличка 7,18 «Крім інвалідів», що надає право на здійснення зупинки (стоянки) під знаком 3,34 для висадки особи з інвалідністю.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що доводи позивача про притягнення його до адміністративної відповідальності без достатніх на те підстав та з порушенням встановленого порядку не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, відповідно висновки суду першої інстанції про відсутність складу правопорушення в діях позивача зроблено з неповним з`ясуванням обставин по справі та відповідно винесено необґрунтоване рішення про задоволення позову.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Щодо стягнення на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч гривень 00 копійок) гривень за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи що в даному випадку колегією суддів скасовується рішення суду першої інстанції та відмовляється у задоволенні адміністративного позову, а отже і відсутні підстави для стягнення правничої допомоги за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 134, 139, 286, 310, 315, 317, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради задовольнити.
Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 15 вересня 2021 скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
                                                               
                                                                   Повний текст судового рішення виготовлений 14 грудня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                                І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                           А.І. Бітов

                                                                                                                                     О.В. Лук`янчук