ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2021 року                                                                 м. Одеса
Єдиний унікальний номер справи №522/1514/21
Апеляційне провадження № 22-ц/813/8149/21 
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач), 
суддів-  Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря Кузьмук А.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 07 квітня 2021 року, постановлену під головуванням судді Косіциної В.В., 
 
ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення коштів, в якому просили стягнути з ОСОБА_3 на користь кожного позивача по 1 405 335 грн., а також стягнути солідарно з відповідачів на їх користь по 415 614,5 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27 грудня 2019 року ними та відповідачами укладено корпоративний договір, за яким ОСОБА_3 отримав від них на безповоротній основі грошові кошти у розмірі 100 000 доларів США , а відповідач ОСОБА_4 на поворотній основі 4 200 000 грн., що підтверджено відповідними розписками.
Посилаючись на те, що укладений між сторонами корпоративний договір є частково недійсним в силу закону (нікчемним), а відповідачі відмовляються повертати їм грошові кошти, позивачі просили задовольнити їх вимоги на підставі ст.1212 ЦК України.
У квітні 2021 року адвокат Гуляєва А.А. в інтересах позивачів подала до суду уточнену в подальшому заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на частки  ОСОБА_3 у статутних капіталах низки приватних підприємств і товариств та заборони державним реєстраторам та іншим особам, уповноваженим здійснювати реєстраційні дії у державних реєстрах, до набрання чинності рішенням суду у цій справі, вчиняти будь-які дії щодо реєстрації зміни власника, реєстрації застави часток ОСОБА_3 у статутних капіталах наведених нею юридичних осіб. 
На обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачі, крім іншого зазначили, що після їх звернення до господарського суду з позовом до ОСОБА_3 , останній здійснив відчуження своїх часток в статутних капіталах юридичних осіб, в саме: ПП «МИР ЛЕО», TOB «ТОРГОВИЙ ДОМ «СТРАТЕГ», TOB «СТРАТЕГУКРАЇНА».
Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 07 квітня 2021року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.
Судове рішення мотивовано тим, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому, що обраний заявниками вид забезпечення позову щодо накладення арешту на частки у статутному капіталі - не є співмірним із заявленими позовними вимогами, а також можуть вплинути на права ОСОБА_3 щодо участі в управлінні даними підприємствами.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову, оскільки висновки суду, викладені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають матеріалам справи, встановленим обставинам та нормам процесуального закону.
Правом відзиву на апеляційну скаргу учасники процесу не скористались.
Відповідач ОСОБА_4 , чиї права, інтереси та обов`язки заявою про забезпечення позову не вирішуються, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, заяву про відкладення її розгляду не подавав, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у його відсутність.
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивачів та представника відповідача ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Так, приймаючи судове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вона є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому, що обраний заявниками вид забезпечення позову щодо накладення арешту на частки у статутному капіталі - не є співмірним із заявленими позовними вимогами, а також можуть вплинути на права ОСОБА_3 щодо участі в управлінні підприємствами та товариствами.
При цьому висновків про те, чому обраний позивачами ще один вид забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам та іншим особам, уповноваженим здійснювати реєстраційні дії у державних реєстрах, вчиняти будь-які дії щодо реєстрації зміни власника, реєстрації застави часток ОСОБА_3 у статутних капіталах відповідних юридичних осіб, мотивувальна частина судового рішення не містить взагалі.
Апеляційний суд не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, оскільки вона не відповідає нормам процесуального права з таких підстав. 
Відповідно до ч.ч.1,2,5ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
За ч.1ст.16 ЦК України, ч.1ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст.ст. 12,  81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
З аналізу ст.149 ЦПК України   випливає, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
У ст.150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів. 
Із доданих представником позивачів документів до суду апеляційної інстанції копій корпоративного договору, розписок про отримання коштів, витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно тощо, які суд першої інстанції з невідомих причин не надіслав до апеляційного суду разом із виділеними матеріалами, видно, що між сторонами дійсно виник спір. 
Встановлено, що після звернення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до господарського суду Одеської області 11 вересня 2020 року з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним корпоративного договору від 27 грудня 2019 року та стягнення виконаного за недійсним правочином, який повернув його 15 вересня 2020 року позивачам без розгляду, відповідач ОСОБА_3 здійснив відчуження належних йому часток у статутних капіталах юридичних осіб, а саме в приватному підприємстві «Мир Лео», товаристві з обмеженою відповідальністю «Торговий дом «Стратег» товаристві з обмеженою відповідальністю «СтратегУкраїна», що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Таким чином, представником позивачів доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Тому висновок суду першої інстанції про те, що такі дії відповідача пов`язані з самостійним проведенням ним господарської діяльності, яка збіглась з часом звернення позивачів до господарського суду до суду з позовом до ОСОБА_3 є надуманим та до уваги не приймається.
Помилковим є й посилання суду першої інстанції на правову позицію Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, яка викладена у низці його постанов, оскільки у наведених місцевим судом справах касаційний суд не вирішував питання про забезпечення позову щодо корпоративних прав відповідачів. 
Також встановлено, що ОСОБА_3 належать частки у статутних капіталах приватного підприємства «Рекламно-інформаційна агенція «Медіакомпас Україна» у розмірі 50 % (з розміром статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) - 500,00 грн.) ;
- товариства з обмеженою відповідальністю «А.В.С. Бізнеспартнер» у розмірі 100%. (з розміром статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) - 42000,00 грн.) ;
- товариства з обмеженою відповідальністю «Журнал Судноплавство» у розмірі 100% (з розміром статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) - 5000, 00 грн.);
- приватного підприємства «Рекламно-інформаційна агенція «Медіапартнер» у розмірі 100 %. (з розміром статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) - 100,00 грн.) ;
- приватного підприємства «Рекламно-інформаційна агенція «Медіакомпас» у розмірі 50%.(з розміром статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) -1000,00 грн.).
Оскільки представником позивача доведено, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, апеляційний суд вважає чо заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково, що достатнім буде забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам та іншим особам, уповноваженим здійснювати реєстраційні дії у державних реєстрах, вчиняти будь-які дії щодо реєстрації зміни власника, реєстрації застави часток ОСОБА_3 у статутних капіталах наведених вище приватних підприємств та товариств, без накладення на них арешту. 
Такий захід забезпечення унеможливіть відчуження часток у статутних капіталах або надання їх у заставу та не створить будь-яких перешкод для участі ОСОБА_3 в управлінні цими підприємствами та товариствами.
Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 07 квітня 2021 року скасувати.
Заяву представника позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково. 
Заборонити державним реєстраторам та іншим особам, уповноваженим здійснювати реєстраційні дії у державних реєстрах, до набрання чинності рішенням суду у цій справі вчиняти будь-які дії щодо реєстрації зміни власника, реєстрації застави наступних часток ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) у статутних капіталах наступних суб`єктів господарювання: 
- частка у статутному капіталі ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "РЕКЛАМНО- ІНФОРМАЦІЙНА АГЕНЦІЯ "МЕДІАКОМПАС УКРАЇНА" (ідентифікаційний код юридичної особи: 36109958) у розмірі 50 %;
- частка у статутному капіталі ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "А.В.С. БІЗНЕСПАРТНЕР" (Ідентифікаційний код юридичної особи: 35117308) у розмірі 100%.
- частка у статутному капіталі ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЖУРНАЛ СУДНОПЛАВСТВО" (Ідентифікаційний код юридичної особи: 43432174) у розмірі 100%;
- частка у статутному капіталі ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "РЕКЛАМНО - ІНФОРМАЦІЙНА АГЕНЦІЯ "МЕДІА ПАРТНЕР" (Ідентифікаційний код юридичної особи: 34443112) у розмірі 100 %.
- частка у статутному капіталі ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "РЕКЛАМНО- ІНФОРМАЦІЙНА АГЕНЦІЯ "МЕДІАКОМПАС" (Ідентифікаційний код юридичної особи: 32521502) у розмірі 50%.
У задоволенні заяви представника позивачів про накладення арешту на частки у статутних капіталів вказаних вище приватних підприємств та товариств відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 11 жовтня 2021 року.

Головуючий 

Судді: