П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  600/1240/21-а 
Головуючий у 1-й інстанції:  Анісімов О.В. 
          Суддя-доповідач:  Смілянець Е. С. 

30 вересня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Капустинського М.М.  Сапальової Т.В. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю «Каханов»  на  рішення   Чернівецького окружного адміністративного суду  від  10 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Каханов» про  зупинення видаткових операцій, 
В С Т А Н О В И В :
в березні 2021 року позивач, Головне управління ДПС у Чернівецькій області, звернулось в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Каханов» (відповідача), в якому просило постановити рішення про зупинення видаткових операцій TOB «Каханов» на рахунках платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу).
Чернівецький окружний адміністративний суд рішенням від 10.06.2021 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що в межах даних спірних правовідносинах позивачем факт недопуску посадових осіб контролюючого органу до обстеження територій та приміщень ТОВ «Каханов», доведено належними та юридично спроможними доказами, а відтак, з огляду на те, що дотримано процедуру звернення з цим позов до суду, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для зупинення видаткових операцій TOB «Каханов» на рахунках платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу).
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що ТОВ «Каханов» не відмовляло ГУ ДПС у Чернівецькій області в доступі до приміщень та іншого майна у відповідності до вимог п. п. 20.1.13 п. 20.1. ст. 20 ПК України, оскільки мала місце об`єктивна неможливість забезпечити такий доступ в силу бездіяльності зберігача за Договором відповідального зберігання - ФОП ОСОБА_1 . Тобто, мала місце винна поведінка контрагента ТОВ «Каханов», за дії чи бездіяльність якого Товариство не несе відповідальності.
Також зазначає, що 11.03.2021, попри відомості зазначені в Акті щодо ненадання допуску від 11.03.2021 № 64/21-13-07-06-10, представником ТОВ «Каханов» за довіреністю юридичної особи Павликом Віталієм Ярославовичем було забезпечено доступ на територію, де знаходиться складське приміщення згідно договору відповідального зберігання. Однак позивач всупереч наведеним положенням звернувся до суду з позовом про накладення арешту на кошти не у зв`язку з наявністю у відповідача податкового боргу та відсутністю майна для погашення такого боргу, а у зв`язку з не допуском працівників контролюючого органу до проведення перевірки. Жодними доказами у матеріалах справи не підтверджено наявність у відповідача податкової заборгованості, а відтак підстави для застосування арешту коштів на рахунках платника податків відсутні.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначає, що в ході проведення перевірки мало місце як не допуск посадових осіб ГУ ДПС у Чернівецькій області до проведення інвентаризації, так і не надання доступу до приміщень та іншого майна ТОВ «Каханов», про що було складено відповідні акти.
Також зазначає, що на виконання повноважень згідно п.п. 20.1.31. п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючий орган звернувся до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у зв`язку із недопущенням посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.
Згідно з положеннями ч. 3  ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства  України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та ідентифікаційних даних платника податку юридичної особи, наданих контролюючим органом, ТОВ «Каханов» з 19.06.2014 зареєстровано як юридична особа за адресою: 58000, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Нагірна, буд. 7 Д (код ЄДРПОУ 39264898).
Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що на підставі пп. 19-1.1.6 п.19-1.1 ст.19, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України та Наказів Головного управління ДПС у Чернівецькій області № 150-п від 12.02.2021 року, та №225-п від 09.03.2021 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Каханов» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.
02.03.2021 ГУ ДПС у Чернівецькій області направлено відповідачу лист №76/12/24-13-07-06-10 «Про проведення інвентаризації», в якому викладено вимогу вжити заходів для проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів не пізніше 05.03.2021. У відповідь, листом від 05.03.2021 б/н ТОВ «Каханов» повідомлено контролюючий орган про те, що на виконання листа ГУ ДПС у Чернівецькій області вирішено провести інвентаризацію основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, станом на 05.03.2021 самостійно, не допустивши представників ГУ ДПС у Чернівецькій області до проведення інвентаризації.
Згідно інформації викладеної в листі від 09.03.2021 року №195/12/2-13-07-06-10 ГУ ДПС у Чернівецькій області повідомлено відповідача про необхідність надати доступ працівникам ГУ ДПС у Чернівецькій області до приміщень та іншого майна товариства у відповідності до п.п.20.1.13 п.20.1 ст.20 ПК України. За результатом розгляду вказаного листа відповідачем листом від 19.03.2021 року №2021/1003-1 контролюючому органу повідомлено, що зберігач майна ТОВ «Каханов» за договором відповідального зберігання від 26.02.2021 року №1 ФОП ОСОБА_1 не виходить на зв`язок, остання є відсутньою за місцем зберігання майна, а тому товариство не в змозі забезпечити представникам ГУ ДПС у Чернівецькій області доступ до майна.
11.03.2021 року ГУ ДПС у Чернівецькій області повторно звернулося до відповідача із листом про надання доступу працівникам ГУ ДПС у Чернівецькій області до приміщень та іншого майна товариства (лист №206/12/24-13-07-06-10), однак ТОВ «Каханов» листом від 11.03.2021  №2021/1103-1 надало відповідь, аналогічну попередній.
Судом також встановлено, що у зв`язку із не допуском працівників ГУ ДПС у Чернівецькій області до обстеження приміщень ТОВ «Каханов» (брама території є зачиненою) за адресою: м. Чернівці, пров. Миколаївський, 11, головним державним ревізором-інспектором ГУ ДПС у Чернівецькій області Козьмою Н.С. та головним державним ревізором-інспектором ГУ ДПС у Чернівецькій області Якименко В.М. складено акти про ненадання доступу від 10.03.2021 року № 64/24-13-07-06-10 та від 11.03.2021 року № 64/24-13-07-06-10.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.
Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, ст.  2  та ч. 4 ст.  242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).
Відповідно до п.п. 16.1.9, п.п. 16.1.13 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків, серед іншого зобов`язаний не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи, допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених дим Кодексом.
Згідно з п.п. 20.1.4, п.п.20.1.6, п.п. 20.1.9, п.п. 20.1.13 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи, серед іншого мають такі права: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки; доступу під час проведення перевірок до територій, приміщень (крім житла громадян) та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності та/або є об`єктами оподаткування, або використовуються для отримання доходів (прибутку), або пов`язані з іншими об`єктами оподаткування та/або можуть бути джерелом погашення податкового боргу.
Відповідно п.п. 20.1.13. п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право доступу під час проведення перевірок до територій, приміщень (крім житла громадян) та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності та/або є об`єктами оподаткування, або використовуються для отримання доходів (прибутку), або пов`язані з іншими об`єктами оподаткування та/або можуть бути джерелом погашення податкового боргу.
Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок передбачено ст. 81 ПК України, відповідно до пунктів 81.1, 81.2 якої посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.
Приписами ч.4 ст. 5 КАС України, встановлено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.
Відповідно до пп.20.1.33 п.20.1 ст. 20 ПК України, контролюючий орган має право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Згідно із пп.20.1.31 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючий орган має право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.
Аналіз норм Податкового кодексу України, а також законодавства у чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції, що регулює банківську діяльність і порядок здійснення безготівкових розрахунків, дає підстави для висновку про тотожність понять «зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків» та «арешт коштів на рахунках» для цілей регулювання податкових правовідносин.
За таких обставин повноваження податкових органів щодо звернення до суду з вимогами як про накладення арешту на кошти платника податків (підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20, підпунктом 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 ПК), так і про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків (зокрема, передбачені нормами підпунктів 20.1.31, 20.1.32 пункту 20.1 статті 20, пунктом 89.4 статті 89 ПК), варто розуміти як право на звернення з вимогою про накладення адміністративного арешту на кошти платника податків, що перебувають на його рахунках у банку.
Вищезазначену правову позицію наводить Верховний Суд, зокрема у постановах від 14.04.2020 у справі № 803/3853/15, від 27.08.2019 у справі №520/11050/18, від 27.08.2019 у справі №520/9866/18, від 18.04.2019 у справі № 820/2522/17, від 12.11.2019 у справі №813/8587/14, згідно яких поняття «арешт коштів на рахунках» та «зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків» відповідно до норм ПК за цілями регулювання податкових правовідносин є тотожними, адже спрямовані на забезпечення виконання платником податків своїх зобов`язань. Тобто, дані поняття мають однакове значення з точки зору їх застосування як примусового заходу.
Як встановлено судом першої інстанції, листами від 09.03.2021 №195/12/2-13-07-06-10 та від 11.03.2021 №206/12/24-13-07-06-10 ГУ ДПС у Чернівецькій області зверталося до ТОВ «Каханов» з вимогами надати доступ працівникам ГУ ДПС у Чернівецькій області до приміщень та іншого майна товариства у відповідності до п.п.20.1.13 п.20.1 ст.20 ПК України. Однак, ТОВ «Каханов» листами від 19.03.2021 №2021/1003-1 та від 11.03.2021 №2021/1103-1 повідомило контролюючий орган, що зберігач майна ТОВ «Каханов» за договором відповідального зберігання від 26.02.2021 №1 ФОП   ОСОБА_1 не виходить на зв`язок, остання є відсутньою за місцем зберігання майна, а тому товариство не в змозі забезпечити представникам ГУ ДПС у Чернівецькій області доступ до майна.
Судом також встановлено, що у зв`язку із не допуском працівників ГУ ДПС у Чернівецькій області до обстеження приміщень ТОВ «Каханов» (брама території є зачиненою) за адресою: м. Чернівці, пров. Миколаївський, 11, головним державним ревізором-інспектором ГУ ДПС у Чернівецькій області Козьмою Н.С. та головним державним ревізором-інспектором ГУ ДПС у Чернівецькій області Якименко В.М. складено акти про ненадання доступу від 10.03.2021 № 64/24-13-07-06-10 та від 11.03.2021 № 64/24-13-07-06-10.
Колегія суддів вважає, що для звернення з позовними вимогами щодо накладення арешту на кошти, що знаходяться в банку платника податків з підстав не допуску перевіряючих до перевірки, не є передбаченою правовою підставою визначених положеннями податкового законодавства для накладання арешту на кошти, які перебувають на рахунках Товариства, відкритих в банківських установах.
При цьому судом першої інстанції не встановлено, а позивачем не доведено наявності податкового боргу у відповідача, відсутності у нього майна та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, а також, зокрема, доказів недопущення відповідачем посадових осіб до обстеження територій та приміщень.
До аналогічних висновків щодо застосування наведених положень Податкового кодексу України дійшов Верховний Суд у постанові від 13.01.2021 у справі № 520/9872/18.
За змістом ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Крім того колегія судді зазначає, що зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків не є способом покарання суб`єкта господарювання за недопущення посадових осіб до обстеження територій та приміщень, а є мірою примусу, яка застосовується до платника податків з метою не перешкоджання здійснювати працівниками податкового органу своїх посадових обов`язків та подальшого допущення їх до відповідних приміщень.
З матеріалів справи встановлено, що відповідач в ході проведення перевірки податковим органом не надав можливості працівникам позивача доступу до приміщень та іншого майна. Однак перевірка господарської діяльності відповідача була проведена за її наслідками прийняті податкові повідомлення-рішення від 28.04.2021 року №0000/2369/0706.
Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, в разі закінчення перевірки суб`єкта господарювання, немає підстав у податкового органу застосовувати такий засіб примусу як "зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків".
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для зупинення видаткових операцій TOB «Каханов» на рахунках платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу).
У силу  п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі  ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови  про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Каханов» задовольнити  повністю.
Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Каханов» про зупинення видаткових операцій скасувати.
Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Головного управління ДПС у Чернівецькій області відмовити. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Капустинський М.М.    Сапальова Т.В.