ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року 
м. Київ
справа № 808/2168/17
адміністративне провадження № К/9901/47329/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г., Тацій Л.В.
розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу №808/2168/17
за позовом ОСОБА_1 до Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою Державної фіскальної служби України
на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2017 року
(прийняту у складі головуючого судді Батрак І.В.)
та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2018 року 
(прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді Чепурнова Д.В., суддів: Сафронової С.В.    Мельника В.В. )
УСТАНОВИВ
Короткий зміст позовних вимог
1.У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України (далі-відповідач 1), Державної фіскальної служби України (далі - відповідач 2), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1, оформлене протоколом №5 від 25 квітня 2017, у частині відмови у наданні статусу учасника бойових дій позивачу;
- зобов`язати відповідача встановити статус учасника бойових дій позивачу згідно із пунктом 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
2. Позовні вимоги мотивовано тим, що оскаржене рішення постановлене з порушенням вимог ст. 5, абзацу 1 п. 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», абзацу 2 п. 2, абзацу 2 п. 4, абзацу 2 п. 5 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення №413, п. 2, 7 Розділу ІІ Положення про Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України №957, оскільки позивачем на розгляд Комісії були надані всі можливі документи, які у відповідності до вищенаведених вимог законодавства є підставою для надання статусу учасника бойових дій.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
3. 04 грудня 2017 року Запорізький окружний адміністративний суд вирішив:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України, оформлене протоколом №5 від 25 квітня 2017, у частині відмови у наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 .
Зобов`язати Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України повторно розглянути надані ОСОБА_1 матеріали щодо визнання учасником бойових дій згідно із пунктом 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та прийняти рішення.
В іншій частині позову відмовити.
4. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскаржуване рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України про відмову позивачу в наданні статусу учасника бойових дій, оформлене протоколом №5 від 25 квітня 2017, не містить жодної з підстав для відмови, передбаченої Положенням №957.
Також, суд зауважив, що єдиною підставою відмови позивачу у наданні статусу учасника бойових дій є невіднесення його посади до числа посад осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС України, до служби на яких, на думку Комісії, позивач не належить. Інших доводів, а саме чи брав позивач безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України Комісією не досліджувалося.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5. 06 березня 2018 року Дніпропетровський апеляційний адміністративний вирішив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2017 року в частині зобов`язання Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України повторно розглянути надані ОСОБА_1 матеріали щодо визнання учасником бойових дій згідно із пунктом 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та прийняти рішення - скасувати та прийняти нову постанову в цій частині.
Зобов`язати Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України встановити статус учасника бойових дій ОСОБА_1 згідно пункту 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
В іншій частині постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2017 року - залишити без змін.
6. Суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України повторно розглянути надані ОСОБА_1 матеріали щодо визнання учасником бойових дій згідно із пунктом 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та прийняти рішення керувався тим, що в ситуації, яка сталася, у відповідача були відсутні альтернативні варіанти поведінки окрім прийняття позитивного рішення на користь позивача шляхом встановлення йому статусу учасника бойових дій.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7.   06 квітня 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України.
У касаційній скарзі скаржник просить постанову    Запорізького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.        
У касаційній скарзі відповідач стверджує, що посада позивача в органах ДФС не передбачає можливості надання йому статусу учасника бойових дій. Також скаржник зауважує, що у відповідності до наказів ДФС позивач перебував у відрядженні в Головному управлінні ДФС Донецької області та Головному управлінні ДФС Луганської області, в свою чергу до Головного міжрегіонального управління оперативного забезпечення зон проведення АТО не відряджався, а отже службу у підрозділі оперативного забезпечення проведення антитерористичної  операції не проходив.
8. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 квітня 2018 року, сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Гімона  М. М., суддів Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.
9.Ухвалою Верховного Суду від 11 травня 2018 року відкрито касаційне провадження за скаргою    відповідача на постанову    Запорізького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2018 року у справі № 808/2168/17.
10. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду від 27 червня 2019 року, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої палати судді-доповідача Гімона М.М., було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, внаслідок якого для розгляду касаційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Стеценко С.Г., Тацій Л.В.
11. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року прийнято до провадження касаційну скаргу відповідача.
II. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
12. Як було встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_1 проходив службу в органах податкової міліції, займав посаду начальника другого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, має звання старшого лейтенанта.
Наказом ДФС України "Про відрядження працівників податкової міліції" від 29 травня 2015 № 1539-о позивача було відряджено у розпорядження Головного управління ДФС у Донецькій області на період з 01 червня по 29 червня 2015 року (29 календарних днів).
Відповідно до наказу ДФС України "Про продовження відрядження працівників податкової міліції" від 26 червня 2015 №1905-о позивачу було продовжено відрядження до Головного управління ДФС у Донецькій області та Головного управління ДФС у Луганській області з 30 червня по 28 липня 2015 року (29 календарних днів).
28 липня 2015 року ДФС України винесений наказ "Про продовження відрядження працівників податкової міліції" №2268-о, яким позивачу було продовжено відрядження до Головного управління ДФС у Донецькій області та Головного управління ДФС у Луганській області з 29 липня по 26 серпня 2015 року (29 календарних днів).
Відповідно до наказу ДФС України "Про продовження відрядження працівників податкової міліції" від 26 серпня 2015 №2681-о позивачу було продовжено відрядження до Головного управління ДФС у Донецькій області та Головного управління ДФС у Луганській області з 27 серпня по 08 вересня 2015 року (13 календарних днів).
Крім того, наказами керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 23 липня 2015 №0160, 03 вересня 2016 №0170 наказано вважати ОСОБА_1 залученим до проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях та відрядженим в район її проведення з підпорядкуванням керівнику антитерористичною операцією в Донецькій та Луганській областях у період з 01 червня по 04 вересня 2015 року.
Наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 23 листопада 2015 №327 наказано вважати позивача таким, що перебував у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з метою виконання службових (бойових) завдань.
Довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 30 березня 2017 №552/99-99-21-10-01-18д, виданою начальником Головного міжрегіонального управління оперативного забезпечення зони проведення АТО (м. Київ, м. Краматорськ, м. Слов`янськ) Державної фіскальної служби України капітану податкової міліції ОСОБА_1., підтверджено, що позивач дійсно в період з 04 лютого2016 по 16 травня 2016 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької області. У зазначеній довідці вказано, що вона є підставою для надання позивачу статусу учасника бойових дій.
Також факт безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції у період з 01 червня 2015 по 06 вересня 2015 підтверджується довідкою Головного управління ДФС у Луганській області від 03 березня 2017 № 662/8/12-32-41, яка видана позивачу в тому, що останній у вказаний період був відряджений до ГУ ДФС у Луганській області та перебував у підпорядкуванні начальника управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Луганській області, а також фактично проходив службу у даному підрозділі, з метою виконання бойових завдань та прийняття безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Луганської області.
Крім цього, позивача 16 липня 2017 нагороджено відзнакою Всеукраїнської громадської організації «Спілка ветеранів та працівників силових структур України «Звитяга» «За захист економічних інтересів України в зоні проведення АТО».
Позивачем до Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України було подано заяву (вх. № 2073/Інше від 04 квітня 2017) про надання йому статусу учасника бойових дій.
Відповідно до витягу з Протоколу № 5 засідання Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у ДФС від 25 квітня 2017, наявного в матеріалах справи, Комісією у зв`язку з відсутністю правових підстав одноголосно прийнято рішення відмовити в наданні статусу учасника бойових дій працівникам (в т.ч. колишніх) слідчих підрозділів фінансових розслідувань ДФС.
Листом від 28 квітня 2017 №5911/3/99-99-04-04-01-14 "Про надання інформації" відповідач повідомив позивача про те, що Комісією прийнято рішення відмовити в наданні статусу учасника бойових дій працівникам (в т.ч. колишнім) слідчих підрозділів фінансових розслідувань ДФС, які відряджались до головних управлінь ДФС у Донецькій та/чи Луганській областях, у зв`язку з чим було повернуто позивачу направлені до Комісії заяву та матеріали.
ІІІ.    ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
14.   Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі    статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
15. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.   
Нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, є: Конституція України, Закон України від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон №3551-ХІІ), Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413 (у редакції, що діяла на час виникнення спірних відносин; далі - Порядок №413), Положення про Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 14 листопада 2016 року №957, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 листопада 2016 року №1553/29683 (далі - Положення №957).
Відповідно до статті 5 Закону №3551-ХІІ, учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Пунктом 19 статті 6 Закону №3551-ХІІ визначено, що учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Механізм надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 19 частини першої статті 6 Закону, визначений Порядком №413.
Відповідно до пункту 2 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
У пункті 4 Порядку №413 закріплено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення: витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.
Відповідно до пункту 5 Порядку №413, рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається:
- комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними, зокрема, в ДФС;
- міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Положення №957, комісія призначена для прийняття рішень про надання (позбавлення) статусу учасника бойових дій, розгляду та вивчення поданих заяв та інших матеріалів, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції.
Підстави для відмови в наданні статусу учасника бойових дій визначені пунктом 7 розділу ІІ Положення №957, і такими підставами є:
відсутність документів, що містять достатні докази безпосередньої участі особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення;
надання недостовірних даних про особу;
виявлення факту підроблення документів про участь в антитерористичній операції, у забезпеченні її проведення;
наявність обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення особою умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції.
Отже, вказана відповідачем підстава для відмови у наданні позивачу статусу учасника бойових дій (неналежність до осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС України) не передбачена Положенням №957.
Подібний правовий висновок було висловлено у постанові Верховного Суду від 18 червня 2020 року у справі №808/1769/17.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, на підставі наказів ДФС старший лейтенант податкової міліції ОСОБА_1 відряджався до зони проведення АТО на території Донецької та Луганської областей в період з 01 червня 2015 року по 08 вересня 2015 року та брав безпосередню участь в проведенні та виконанні завдань, що покладені на підрозділи ДФС, брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
Безпосередня участь позивача в антитерористичній операції підтверджується, зокрема довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 30 березня 2017 року № 552/99-99-21-10-01-18д, виданою начальником Головного міжрегіонального управління оперативного забезпечення зони проведення антитерористичної операції (м. Київ, м. Краматорськ, м. Слов`янськ) Державної фіскальної служби України.
Виходячи з аналізу наведених вище норм права та встановивши наявність у позивача усіх необхідних документів, визначених Порядком №413, суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили про наявність у позивача права на отримання статусу учасника бойових дій як особи, яка безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.
Безпідставним та необґрунтованим є посилання відповідача на лист Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції від 21 квітня 2017 року № 1730/02/05.1-17 як на підставу прийняття рішення про відмову позивачу у наданні статусу учасника бойових дій, оскільки вказаний лист не є нормативно-правовим актом, що створює обов`язкові правові наслідки у відповідній сфері суспільних відносин.
Отже за таких обставин, суди першої та апеляційної інстанцій проаналізували норми матеріального права, ретельно дослідили докази у справі, та з огляду на встановлені обставини, дійшли обґрунтованого висновку про те, що рішення Комісії про відмову ОСОБА_1 в наданні статусу учасника бойових дій не містить законних підстав для відмови в наданні статусу учасника бойових дій, передбачених пунктом 7 Положення № 957, тому воно є безпідставним та необґрунтованим, відтак підлягає скасуванню.
Також колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо необхідності зобов`язання відповідача встановити позивачу статус «Ветеран війни учасник бойових дій» згідно з п. 11 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
При цьому колегія суддів КАС ВС враховує досить тривалий час розгляду уповноваженими державою органами порушеного позивачем питання з моменту його звернення та незаконну, внаслідок неправильного тлумачення норм права, відмову відповідача у наданні позивачу статусу «Ветеран війни учасник бойових дій».
Подібну правову позицію було висловлено у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі №808/1728/16.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для задоволення в частині заявлених позовних вимог шляхом зобов`язання Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України встановити статус учасника бойових дій ОСОБА_1 згідно пункту 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Згідно   статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України    суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями    341,   344,   349,   350,   356,   359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1.   Касаційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.
2. Постанову    Запорізького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2018 року у справі № 808/2168/17 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                          Т. Г. Стрелець
Судді                                                                                                    С.Г. Стеценко
                                                                                                    Л.В. Тацій