П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/2038/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Крапівницька Н. Л.   
Суддя-доповідач -  Сушко О.О.   
09 листопада 2021 року                                                                                          м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Залімського І. Г.  Мацького Є.М. , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницького окружного адміністративного суду про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
В травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у здійсненні Позивачу перерахунку пенсії за вислугу років, на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 06.03.2020 року за №18/37 із підстав, викладених у листі від 04.05.2020 року №1635-1619/К-02/8-0200/20; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити із 01.01.2020 року перерахунок та виплату Позивачу пенсії за вислугу років, згідно довідки прокуратури Вінницької області від 06.03.2020 року за №18/37, в розмірі 90% суми місячного заробітку, без обмеження її максимального розміру, із врахуванням виплаченої суми.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років, на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 06.03.2020 року за №18/37 із підстав, викладених у листі від 04.05.2020 року за №1635-1619/К-02/8-0200/20.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 13.12.2019 року здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 06.03.2020 року за № 18/37, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, у решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду із цим позовом судовий збір у розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо розміру пенсійного забезпечення та її максимального розміру і постановити в цій частині нове рішення, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити із 13.12.2019 року перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років, відповідно до ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 06.03.2020 року за №18/37 у розмірі 90% від суми середньомісячної заробітної плати, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, без обмеження її максимального розміру. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до ст.86 Закону України "Про прокуратуру", у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати.
Прокуратурою Вінницької області надано позивачу довідку №18/37 від 06.03.2020 про складові та розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 та постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017.
21.04.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі отриманої довідки.
За результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення оформлене листом від 04.05.2020 про відмову йому в перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про прокуратуру.
Вважаючи протиправною відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 06.03.2020 року № 18/37, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників органів прокуратури на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 657 та відповідно до рішення Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019, позивач набув право на перерахунок пенсії, починаючи саме із 13.12.2019 року.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
За змістом частини 17 статті 50-1 Закону України “Про прокуратуру” від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу), призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.
Тобто, на момент призначення позивачу пенсії, порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у частинах 12 та 17 статті 50-1 Закону України “Про прокуратуру” від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ.
Законом України “Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України” від 28 грудня 2014 року №76-VІІІ до статті 50-1 Закону України “Про прокуратуру” від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ внесено зміни, зокрема, частину 18 статті 501 Закону України “Про прокуратуру” від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ викладено у наступній редакції: “Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України”.
14 жовтня 2014 року прийнято новий Закон України “Про прокуратуру” №1697-VІІ, який набрав чинності 15 липня 2015 року.
Частина 20 статті 86 Закону України “Про прокуратуру” №1697-VІІ (в первинній редакції) передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.
Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.
Отже, первісна редакція частини 20 статті 86 Закону України “Про прокуратуру” №1697-VІІ та частина 17 (з 01 жовтня 2011 року - 18) статті 50-1 Закону України “Про прокуратуру” від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.
В силу пункту 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України “Про прокуратуру” від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ, попередній Закон України “Про прокуратуру” із змінами частково втратив чинність, окрім, зокрема, частин 3, 4, 6 та 11 статті 50-1 Закону.
Законом України від 28 грудня 2014 року №76-VIII “Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України”, який набрав чинності 01 січня 2015 року, зокрема, внесено зміни:
- частину 18 Закону №1789-ХІІ викладено в такій редакції: “Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України”;
- частину 20 статті 86 Закону №1697-VІІ викладено в такій редакції: “Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України”.
Таким чином, починаючи з 01 січня 2015 року, жоден закон не визначав умов (підстав) та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України “Про прокуратуру”, адже законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.
Водночас, Конституційний Суд України 13 грудня 2019 року за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення №7-р(II)/2019, відповідно до якого визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України “Про прокуратуру” від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; положення частини двадцятої статті 86 Закону України “Про прокуратуру” від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
Пунктом 3 Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019:
- частина двадцята статті 86 Закону України “Про прокуратуру” від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення;
- частина двадцята статті 86 Закону України “Про прокуратуру” від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: “ 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки”.
Відтак, з 13 грудня 2019 року Закон України “Про прокуратуру” №1697-VII не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.
Натомість, підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.
Після прийняття рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р (ІІ)2019 у справі №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) у позивача виникло право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.
Доводи відповідача про те, що після набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-(ІІ)/2019 нормативно-правового акту про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не ухвалено, а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії, є помилковими та не доводять правомірності його дій, оскільки чинна з 13 грудня 2019 року норма частини 20 статті 86 Закон України “Про прокуратуру” №1697-VII визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.
Разом з тим, слід звернути увагу, що Кабінетом Міністрів України 30 серпня 2017 року прийнята постанова від №657 “Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури”, яка є чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування, оскільки ця постанова уряду є рішенням про “підвищення заробітної плати прокурорським працівникам”.
Також, згідно з частиною 2 статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Отже, рішення Конституційного Суду України змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, та не може застосовуватись до правовідносин, які виникли до прийняття такого рішення.
В даному ж випадку, позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про перерахунок пенсії уже після прийняття рішення Конституційним Судом України.
Враховуючи викладене, позивач має право на перерахунок пенсії з 13 грудня 2019 року відповідно до частини 20 статті 86 Закону України “Про прокуратуру №1697-VII з урахуванням рішення Конституційного Суду України 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019.
Аналогічні за змістом висновки за змістом висновки відображені в рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 за наслідками розгляду зразкової справи №560/2121/20.
Згідно з вимогами частини третьої статті 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
При цьому, слід врахувати, що позивач просив суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок його пенсії з 01.01.2020.
Як уже було встановлено, відповідне право на перерахунок пенсії виникло у позивача саме з 13.12.2019.
Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З огляду на викладене, а також з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд першої інстанції вірно вийшов за межі позовних вимог та зобов`язав відповідача здійснити відповідний перерахунок пенсії позивача саме з 13.12.2019.
В той же час, слід зауважити, що відповідач у відповідь на заяву позивача відмовив у перерахунку пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. Відтак спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.
Крім того, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.
Відтак, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.
Відповідні висновки суду щодо обраного способу захисту порушених прав позивача відповідають позиції Верховного Суду, яка відображена у рішенні 14.09.2020 за наслідками розгляду зразкової справи №560/2121/20.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, як така, що розглянута за правилами спрощеного провадження, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Залімський І. Г.    Мацький Є.М.