ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року	  м. Одеса	Справа № 915/740/20	
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:
Головуючого судді: Ярош А.І.
суддів Діброви Г.І., Принцевської Н.М.,
секретар судового засідання - Молодов В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Миколаївської міської ради 
на рішення Господарського суду Миколаївської області від 16 вересня 2020 року
у справі №915/740/20
за позовом Фізичної особи-підприємця Сірої Любові Василівни
до Миколаївської міської ради
про визнання додаткової угоди  про поновлення договору оренди землі укладеною в редакції позивача, 

представники учасників справи: не з`явились;

29.05.2020 року Фізична особа-підприємець Сіра Любов Василівна звернулась до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 14.05.2020 до Миколаївської міської ради, в якій просить визнати в порядку ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" укладеною в редакції, запропонованій позивачем, додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 22.11.2013 № 9780.
Позов мотивовано тим, що відповідачем не розглянуто заяви позивача про поновлення зазначеного вище договору; позивач після закінчення строку дії договору оренди за відсутності заперечень Миколаївської міської ради продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою та сплачувати орендну плату.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 16 вересня 2020 року у справі №915/740/20  (суддя  Адаховська В.С.)  позов  задоволено.
Визнано додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, який зареєстровано у Миколаївській міській раді 22.11.2013 за №    9780, укладеною в наступній редакції:
"ДОДАТКОВА УГОДА
про поновлення договору оренди землі від 22.11.2013, зареєстрованого у Книзі
реєстрації договорів оренди землі Миколаївської міської ради 22.11.2013 за № 9780

м. Миколаїв                                                                           "____" ___________ 20__ р.

МИКОЛАЇВСЬКА МІСЬКА РАДА, ідентифікаційний код юридичної особи - 26565573, що надалі іменується Орендодавець, в особі міського голови Сєнкевича Олександра Федоровича, який  діє на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" з однієї сторони, та ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ СІРА ЛЮБОВ ВАСИЛІВНА, що надалі іменується Орендар, РНОКПП - НОМЕР_1 , з другої сторони, (далі разом іменуються Сторони, а кожна окремо - Сторона),  відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі", п. 3.1 Договору оренди землі зареєстрованого у Книзі реєстрації договорів оренди землі Миколаївської міської ради 22.11.2013 за №  9780 (далі - Договір оренди), уклали цю Додаткову угоду (далі - Додаткова угода) про нижченаведене:
1. Поновити термін дії Договору оренди на 2 (два) роки, до 17 березня 2022 року, на тих самих умовах.
2. Всі умови вищевказаного Договору оренди, не змінені цією Додатковою угодою, залишаються чинними у тій редакції, в якій вони викладені Сторонами раніше, і Сторони підтверджують їх обов`язковість для себе. 
3. Ця Додаткова угода складена українською мовою у двох оригінальних примірниках - по одному для кожної Сторони, кожний з яких має однакову юридичну силу. 
4. Ця Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та її скріплення печатками Сторін.
Реквізити та підписи Сторін
                           Орендодавець	                              Орендар	
МИКОЛАЇВСЬКА МІСЬКА РАДА	ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ СІРА ЛЮБОВ ВАСИЛІВНА	
Ідентифікаційний код: 26565573 	РНОКПП:   НОМЕР_1 	
Місцезнаходження: 54001, Миколаївська область, м.        Миколаїв, вул. Адміральська, 20 тел. НОМЕР_3 	Місце проживання: АДРЕСА_1  тел. НОМЕР_4  	
Міський голова  ___________________  О.Ф. Сєнкевич                  (підпис) М.П.".	ФОП СІРА Л.В.  ___________________ Л.В.Сіра                                    (підпис) 	

При винесенні рішення суд першої інстанції встановив, що:
1) ФОП Сіра Л.В. звернулася до Миколаївської міської ради з заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки на той самий строк та на тих самих умовах, додавши до заяви відповідний проект додаткової угоди; 
2) відповідачем з 13.01.2020 розглядається надіслана ФОП Сіра Л.В. заява, і остаточне рішення Миколаївською міською радою досі не прийняте; 
3) позивач після закінчення строку дії договору продовжує користуватися земельною ділянкою та належним чином виконувати обов`язки за договором оренди, що не спростовано Миколаївською міською радою та підтверджується наявною у матеріалах справи копією листа Управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради від 15.07.2020 № 11.02-06/1037 про сплату орендної плати; 
4) запропонована позивачем додаткова угода передбачає поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк, ? з огляду на викладене, суд визнав, що наявні підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання додаткової угоди до договору оренди укладеною в редакції, запропонованій позивачем.
Миколаївська міська рада з вказаним рішенням не погодилась та звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що  за умовами договору від 22.11.2013, орендар повинен звернутись до Орендодавця за 6 місяців до спливу строку договору оренди землі, який спливає 17.03.2020 року.
Тобто орендар повинен був звернутись до 17.09.2019 року, однак орендар звернувся 13.01.2020 поза межами визначеного договором строку, тому підстави для поновлення дії договору відсутні.
Апелянт також зауважує, що рішенням Миколаївської міської ради від 20.12.2019 № 56/73 «Про затвердження переліку адміністративних послуг, що надаються через департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради» затверджено перелік адміністративних послуг, які надаються виконавчими органами Миколаївської міської ради через департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради.
Відповідно до положень п.п. 2.1 - 2.8 Порядку взаємодії державного адміністратора та місцевих дозвільних органів щодо розгляду заяв суб`єктів господарювання на отримання документа дозвільного характеру - рішення міської ради про передачу у власність, надання у постійне користування та оренду (продовження терміну оренди) земельних ділянок, у разі отримання рішення міської ради про продовження договору оренди землі до заяви також додаються:
копія раніше укладеного договору оренди земельної ділянки із змінами та доповненнями;
копія витягу з рішення міської ради, яким було надано в оренду земельну ділянку; 
проект (паспорт опорядження фасаду в оригіналі, генеральний план в оригіналі та фотографія об`єкта розміром не менше ніж 10х15см) (для тимчасових та стаціонарних об`єктів);
висновок проектувальника/проектної організації щодо необхідних термінів будівництва/завершення будівництва з нормативним обґрунтуванням (у разі продовження договору оренди землі, наданої для будівництва);
довідка проектної організації із зазначенням відсотка вже виконаних будівельних робіт і строків завершення будівництва (у разі продовження терміну оренди землі, наданої для будівництва). 
Зі змісту позовної заяви та доданих документів вбачається, що Позивач звернувся до Миколаївської міської ради (канцелярії) 13.01.2020 з листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі до якої додано проект додаткової угоди.
Однак, необхідно зауважити, що Позивачем не дотримано вказаної процедури звернення за наданням адміністративної послуги видача рішення Миколаївської міської ради про поновлення договору оренди землі, що свідчить про неможливість надання відповідних погоджень чи зауважень, підготовки проекту рішення міської ради та винесення вказаного проекту на розгляд Миколаївської міської ради.
З наведеного вбачається, що не реалізувавши належним чином у визначеному порядку своє переважне право на поновлення договору оренди землі визначене ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» через порушення процедури Позивач не набуває права на реалізацію ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», що в свою чергу не враховано судом першої інстанції.
По-третє, судом першої інстанції розглянуто, проте не враховано, що згідно висновку департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради від 20.05.2020 № 15452/12.01-19/20-2 департамент не може рекомендувати поновлення терміну дії правових документів на земельну ділянку площею 18 кв.м для обслуговування торгового кіоску по вул. Театральній, поблизу житлового будинку № 47 в Інгульському районі м. Миколаєва».
З наведеного вбачається, що поновлення договору оренди від 22.11.2013 № 9780 є прямим порушенням наведених державних будівельних норм, а отже є незаконним.
За таких умов, зважаючи на те, що Позивачем порушено умови договору оренди від 22.11.2013 та вимоги ст. 33 Закону України «Про оренду землі», не дотримано процедури реалізації свого права на поновлення договору оренди землі в порядку, визначеному ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а отже і реалізації процедури визначеної ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а також порушення діючих державних будівельних норм, вважає, що судом першої інстанції винесено протиправне рішення, яке підлягає скасуванню.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.01.2021р. відкрито апеляційне провадження у справі №915/740/20, призначено розгляд справи на 02.03.2021 року об 11:30 год. Відповідно до приписів ст. ст. 267, 268 Господарського процесуального кодексу України, судовою колегією встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заяв, а також заперечень щодо заявлених клопотань.
Ухвалою суду від 02.02.2021 призначено розгляд справи на 23.03.2021 о 11-00 год.
Ухвалою суду від 23.03.2021 року зупинено апеляційне провадження у справі №915/740/20 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №903/1030/19.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.10.2021 року поновлено провадження у справі, призначено розгляд справи №915/740/20 на 02 листопада 2021 року об 11-00 год.
01.11.2021 року до суду надійшло клопотання ФОП Сірої Л.В.  про проведення розгляду апеляційної скарги без участі позивача та її представника, проти задоволення апеляційної скарги заперечує.
02.11.2021 року до суду надійшло клопотання Миколаївської міської ради про розгляд справи без участі її представника, апеляційну скаргу підтримує.
В судове засідання 02.11.2021 року не з`явились представники сторін. 
Враховуючи клопотання обох сторін про розгляд справи без участі представників, колегія суддів, з урахуванням ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, дійшла висновку про можливість розгляду справи без участі представників сторін.
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів доходить наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, 22.11.2013 року між ФОП Сірою Л.В. (орендарем) та Миколаївською міською радою (орендодавцем) укладено договір оренди землі №9780,  зареєстрований у Миколаївській міській раді 22.11.2013 за № 9780.
Пунктом 1.1 договору передбачено, що Миколаївська міська рада на підставі рішення від 20.12.2012 № 23/47 продовжила ФОП Сірій Л.В. оренду земельної ділянки для подальшого обслуговування тимчасово розміщеного торгового кіоску "Кондитерські вироби" по вул.Васляєва, 47, поблизу входу до онкологічного диспансеру, без права оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно /Ленінський район/.
Пунктом 2.1 договору визначено, що в оренду позивачу передано земельну ділянку загальною площею 18 кв.м. (за функціональним призначенням - землі комерційного використання), без права передачі її в суборенду (кадастровий №4810136900:01:070:0014). 
На земельній ділянці знаходиться торговий кіоск ФОП Сірої Л.В. Об`єктом оренди є тільки земельна ділянка (п.п. 2.2-2.3 договору оренди). 
Пунктом 3.1 договору сторони погодили, що договір діє до 20.12.2015 року. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний письмово повідомити про це орендодавця не пізніше ніж за шість місяців до спливу строку договору оренди землі.
В подальшому, на виконання рішення Миколаївської міської ради від 17.03.2016 №3/38, 01.07.2016 року між Миколаївською міською радою та ФОП Сірою Л.В. було укладено Договір про зміни № 75-16 до договору оренди землі, який зареєстровано у Миколаївській міській раді 22.11.2013 за № 9780.
У відповідності до п. 1.2. вказаного договору про зміни, дію договору оренди продовжено з 20.12.2015 до 17.03.2018. 
За передбаченими пунктом 3.1 умовами договору оренди орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний письмово повідомити про це орендодавця не пізніше ніж за шість місяців до спливу строку договору оренди землі. Підставою для укладення договору на новий строк буде відповідне рішення орендодавця.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2019 у справі №915/1794/19, залишеного без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.12.2019, позов ФОП Сірої Л.В. задоволено, визнано укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, який зареєстрований Миколаївською міською радою 22.11.2013 за № 9780 в редакції позивача, відповідно до якої договір оренди землі поновлено на 2 роки до 17.03.2020. 
Згідно поданого позивачем Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 20.01.2020 № 196834458, право оренди земельної ділянки зареєстроване 28.11.2013 з номером запису про інше речове право: 3657820, зі строком дії: 17.03.2020.
13.01.2020 року ФОП Сіра Л.В. звернулась до Миколаївської міської ради із заявою (вх. № 284/19 від 13.01.2020) про поновлення оренди землі із долученням проекту додаткової угоди. 
Однак, Миколаївською міською радою не прийнято рішення про поновлення або відмову в поновленні договору оренди.           
22.04.2020 позивач повторно звернувся до Миколаївської міської ради із заявою (вх. №4230/19 від 22.04.2020) про укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 22.11.2013 № 9780, до якої було додано, зокрема, і проект додаткової угоди про поновлення дії договору оренди землі строком на 2 роки, тобто до 17.03.2022, на тих самих умовах.
Відповіді на свої звернення щодо поновлення договору оренди землі позивач не отримав, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Позивач і досі за відсутності заперечень відповідача продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою та вносити орендну плату, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією листа Управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради від 15.07.2020 № 11.02-06/1037, відповідно до якого, орендна плата за договором № 9780 у період 2019 року та до 01.06.2020 сплачена у повному обсязі. 
Однак, оскільки додаткову угоду між сторонами укладено не було, позивачка звернулась до суду з вимогами про укладення додаткової угоди в судовому порядку.
Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частина третя статті 792 ЦК України).
Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (частини перша та дев`ята статті 93 ЗК України).
Порядок поновлення договору оренди земельної ділянки на момент виникнення спірних правовідносин визначався ст. 33 Закону України "Про оренду землі", яка мала назву "Поновлення договору оренди землі".
Так, згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (ч. 2 ст. 33 зазначеного Закону).
До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (ч. 3 ст. 33 цього Закону).
Відповідно до ч. 4 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.
Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч. 5 ст. 33 зазначеного Закону).
При цьому ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).
Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (ч. 8, 9 ст. 33 вказаного Закону).
Частини п`ята та шоста статті 33 Закону № 161-XIV встановлюють загальне та спеціальне правила продовження орендних правовідносин:
За загальним правилом, викладеним у частині п`ятій статті 33 Закону № 161-XIV, орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду.
Спеціальне правило, викладене у частині шостій Закону № 161-XIV, розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення.
Порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору в силу частини шостої статті 33 Закону №161-XIV. Інакше кажучи, у такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а у разі якщо орендодавець цього не робить, - у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту у резолютивній частині рішення суду (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18).
При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті 33 вказаного Закону).
Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (частина восьма статті 33 Закону № 161-XIV). Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (частина одинадцята статті 33 Закону №161-XIV).
Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону №161-XIV, є "автоматичною" пролонгацією орендних правовідносин.
Єдиний механізм оформлення продовження орендних відносин, а саме шляхом укладення згаданої у частинах третій, п`ятій - восьмій, одинадцятій статті 33 Закону №161-XIV додаткової угоди підтверджує змістовну єдність усіх приписів цієї статті.
Виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини на певних умовах. 
Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно    надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме ч. 6 ст. 33 Закону України. І саме в такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк  і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 313/350/16-ц; від 31.08.2021 року у справі №903/1030/19, які суд враховує у відповідності до ч. 4 ст. 236 ГПК України
Колегія суддів зазначає, що  ст. 33 Закону України "Про оренду землі" було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець на той час ототожнював поняття "переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк" та "поновлення договору оренди землі", використовуючи конструкцію "поновлення договору оренди землі" як для підстави такого поновлення, передбаченої ч. 1-5, так і для підстави, передбаченої ч. 6 цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.
Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені ч. 2 ст. 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди.
Мета такого повідомлення - запобігання укладенню орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк).
Необхідно також наголосити, що таке звернення повинно бути вчинене у строк встановлений самим договором оренди, проте не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди.
Така конструкція цієї статті передбачає, що у випадку відсутності домовленості між сторонами договору щодо такого строку та незакріплення останнього в договорі, цей строк визначено нормативно - не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.
Таким чином, перевагу має договірний строк, визначений та встановлений сторонами в договорі оренди землі, оскільки відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами
Аналогічна правова позиція викладене в постанові Верховного Суду від 03.02.2021 року у справі № 915/1003/20.
Крім того, у постанові від 31.08.2021 року у справі №903/1030/19 Велика Палата Верховного Суду також зауважила, що ст. 33 Закону України "Про оренду землі" прямо передбачала подання орендарем у строки, визначені у частині другій цієї статті, повідомлення саме про поновлення договору оренди землі та проект додаткової угоди про таке поновлення. Шляхом надсилання орендодавцю відповідного письмового повідомлення орендар мав завчасно продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою. А орендодавець, будучи обізнаним із таким наміром, отримував можливість спланувати подальші дії у зв`язку зі спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів, а за їх наявності - зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проекті додаткової угоди, яку надав орендар (п. 34 постанови).
Велика Палата Верховного Суду також зауважила, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі (п. 35 постанови).
Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону №161-XIV, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (див. постанови від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц, від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18).
Таким чином, судова колегія зазначає, що для поновлення спірного договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", орендар, позивачка по справі, повинна повідомити орендодавця в установлені законом строки, а саме у строк, встановлений п.3.1 договору, про намір поновити договірні відносини на новий строк.
Як встановлено судом, строк дії договору від 22.11.2013 року, з урахуванням Договору про зміни № 75-16 від 01.07.2016 року та рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2019 у справі №915/1794/19, установлений до 17.03.2020. 
Відповідно до умов п. 3.1 договору, орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний письмово повідомити про це орендодавця за шість місяців до спливу строку цього договору оренди землі.
Отже, за умовами договору оренди землі з урахуванням приписів ч.2 ст.33 Закону України «Про оренду землі», орендар мав переважне право на його поновлення на новий строк у разі звернення до орендодавця не пізніше ніж за шість місяців до закінчення строку дії договору з письмовим повідомленням про намір продовжити його дію, а саме до 17.09.2019 року.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ФОП Сіра Л.В. звернулась до Миколаївської міської ради з заявою про поновлення договору оренди з проектом додаткової угоди до договору оренди лише 13.01.2020 року, тобто поза межами строку, визначеного пунктом 3.1 договору, чим не дотрималась вимог, встановлених ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".
З урахуванням викладеного, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову та поновлення спірного договору на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у зв`язку з тим, що позивачем не дотримано передбаченої чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством процедури, зокрема, щодо повідомлення відповідача про продовження строку дії вказаного договору саме у визначений таким договором строк.
Враховуючи наведене, колегія суддів не погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог, який ґрунтується на тому, що, орендар набув право на поновлення договору оренди на той самий строк і на тих самих умовах, з огляду на виконання належним чином умов договору оренди, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди та відсутність направлення орендодавцем орендарю листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії цього договору.
Водночас, судова колегія відхиляє доводи апелянта про те, що позивачем не було дотримано процедури звернення до Миколаївської міської ради за наданням адміністративної послуги «видача рішення Миколаївської міської ради про поновлення договору оренди землі», оскільки приписи ст.33 Закону України «Про оренду землі» не вимагають подання будь-яких інших документів крім проекту додаткової угоди до заяви про продовження строку дії договору. 
Також колегія суддів відхиляє посилання скаржника на висновок Департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради від 20.05.2020 № 15452/12.01-19/20-2, відповідно до якого департамент не може рекомендувати поновлення терміну дії правових документів на земельну ділянку, оскільки такі посилання можуть бути підставою для розірвання договору,  у разі їх доведення належними та допустимими доказами, однак такі вимоги Миколаївською міською радою не заявлялись.
Крім того, лист Департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради від 28.10.2019 № 17-3037 не є доказом направлення позивачу у встановлений статтею 33 Закону України "Про оренду землі" строк відповідних заперечень щодо поновлення договору оренди землі, оскільки вказаний лист адресований Управлінню земельних ресурсів та надісланий останньому - 28.10.2019, а позивач звернувся до відповідача з заявою про поновлення договору оренди землі - 13.01.2020.
Відповідно до ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: не з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Приймаючи до уваги вищенаведені обставини справи в їх сукупності, судова колегія вважає, що аргументи, викладені в апеляційній скарзі, знайшли свої підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції без належного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, що призвело до прийняття судом першої інстанції невірного висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з огляду на що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги Миколаївської міської ради та скасування рішення Господарського суду Миколаївської області від 16.09.2020 у справі №915/740/20 з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Сірої Любові Василівни.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, п.2 ч.1 ст.275, ст. 277, 282, 287-288 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Миколаївської міської ради - задовольнити. 
Рішення Господарського суду Миколаївської області від 16 вересня 2020 року у справі №915/740/20   - скасувати. 
Відмовити у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Сірої Любові Василівни до Миколаївської міської ради про визнання додаткової угоди  про поновлення договору оренди землі від 22.11.2013 року №9780 укладеною в редакції позивача.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Сірої Любові Василівни ( АДРЕСА_1 , номер ОКПП НОМЕР_1 ) на користь Миколаївської міської ради, м.    Миколаїв (54027, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, код ЄДРПОУ 26565573) судовий збір за апеляційний перегляд в розмірі 3  153,00 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн. 
Доручити Господарському суду Миколаївської області видати наказ.
Постанова, відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 04.11.2021 року 

Головуючий суддя                                                            А.І. Ярош 

Судді:                                                                                Г.І. Діброва          

                                                                                Н.М. Принцевська