УХВАЛА

01 грудня 2021 року 
м. Київ
справа № 420/3764/21
адміністративне провадження № К/9901/41857/21  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А., 
перевірив касаційну скаргу Ільченко Катерини Романівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,
В С Т А Н О В И В:
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому, з урахуванням уточнень, просив: 
визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області №87 від 19 січня 2021 року "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ВП ГУНП в Одеській області", яким звільнено підполковника поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції;
визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №198 від 12 лютого 2021 року о/с, згідно якого звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої   статті 77 Закону України «Про національну поліцію»   (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби) з 12 лютого 2021 року підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника сектору превенції Лиманського ВП ГУНП в Одеській області;
поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору превенції Лиманського ВП ГУНП в Одеській області, зарахувати час вимушеного прогулу до вислуги років;
стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1    середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, починаючи з 12 лютого 2021 року по день фактичного поновлення на посаді.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області №87 від 19 січня 2021 року "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ВП ГУНП в Одеській області" в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.
Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №198 від 12 лютого 2021 року "Про особовому складу" відповідно до   Закону України "Про Національну поліцію".
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору превенції Лиманського ВП Головного управління Національної поліції в Одеській області.
Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, починаючи з 12 лютого 2021 року по 7 липня 2021 року у розмірі 38      365,47 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким повністю відмовлено у задоволенні позову.
17 листопада 2021 року представник позивача звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року. Скаржник просить скасувати оскаржуване судове рішення, а рішення суду першої інстанції залишити в силі. 
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Відомостей про те, що позивач є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 51-3 Закону України "Про запобігання корупції" (яка була чинною на час вирішення справи судом першої інстанції) суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
У касаційній скарзі скаржник вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для позивача. 
Суд відхиляє такі доводи скаржника з огляду на те, що в обґрунтування вказаного твердження він жодним чином не обґрунтував в чому саме полягає фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики цієї справи із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
Суд відхиляє твердження скаржника, що справа має виняткове значення та становить значний суспільний інтерес, оскільки вони не підтверджені належними доказами та не обґрунтовані обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі в якусь особливу категорію спорів або свідчили про наявність заінтересованості необмеженої кількості осіб в результатах розгляду саме цієї справи.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з установленими судами обставинами цієї адміністративної справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Ільченко Катерини Романівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                      О.В. Кашпур

Судді:                                                                                          О.Р. Радишевська

                                                                                          С.А. Уханенко