Справа № 128/20/19
Провадження № 22-ц/801/2172/2021
Категорія: 9
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ганкіна І. А.
Доповідач:Міхасішин І. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року	Справа № 128/20/19	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.,
суддів: Войтка Ю.Б., Сопруна В.В.
з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу №128/20/19
за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до Приватного підприємства «Виробничо-торгівельна фірма «Укрновінвест», Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Агрономічної сільської ради в особі державного реєстратора Бортнік Тетяни Іванівни, за участю третіх осіб - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Агрономічне -6А», ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 про визнання нежитлового приміщення спільною сумісною власністю та скасування рішення державного реєстратора Бортник Тетяни Іванівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - індексний номер 39319787 від 23.01.2018 року
за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Балтака Олексія Олеговича на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 03 серпня 2021 року, ухвалене у складі судді Ганкіною І.А.,

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_22 звернулися з позовом до ПП «Виробничо-торгівельна фірма «Укрновінвест», ЦНАП ВК Агрономічної сільської ради в особі державного реєстратора Бортнік Тетяни Іванівни, за участю третіх осіб - ОСББ «Агрономічне -6А», ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 про визнання нежитлового приміщення спільною сумісною власністю та скасування рішення державного реєстратора Бортник Т.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - індексний номер 39319787 від 23.01.2018 року, посилаючись на те, що: 
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.10.2015 року індексний номер 46338567 позивач ОСОБА_1 зареєстрована власником об`єкта нерухомості – квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 92,1 кв.м та житловою площею 52,6 кв.м., що також підтверджується витягом №46338666 від 26.10.2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.07.2015 року індексний номер 40981208 позивач - ОСОБА_2 зареєстрована власником об`єкта нерухомості – квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 43,4 кв.м. та житловою площею 18.3 кв.м, що також підтверджується витягом №40981318 від 21.07.2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.08.2015 року індексний номер 41636598 позивач – ОСОБА_3 зареєстрований власником об`єкта нерухомості – квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 42 кв.м. та житловою площею 18 кв.м, що також підтверджується витягом №41636637 від 03.08.2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно договору купівлі – продажу від 30.05.2018 року (зареєстровано в реєстрі за №941) позивач – ОСОБА_4 є власником об`єкта нерухомості – квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 42 кв.м. та житловою площею 17,6 кв.м, що також підтверджується витягом №88402750 від 30.05.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.09.2015 року індексний номер 44046291 позивач – ОСОБА_5 зареєстрований власником на праві спільної сумісної власності об`єкта нерухомості – квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 94,5 кв.м. та житловою площею 53,6 кв.м, що також підтверджується витягом №44046816 від 17.09.2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.07.2015 року індексний номер 41347640 позивач – ОСОБА_6 зареєстрований власником об`єкта нерухомості – квартири АДРЕСА_6 , загальною площею 44 кв.м. та житловою площею 18,8 кв.м, що також підтверджується витягом №41347956 від 28.07.2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.08.2015 року індексний номер 42178145 позивач – ОСОБА_7 зареєстрована власником об`єкта нерухомості – квартири АДРЕСА_7 , загальною площею 85,5 кв.м. та житловою площею 47,1 кв.м, що також підтверджується витягом №42178234 від 12.08.2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно договору дарування від 13.02.2018 року (зареєстрованого в реєстрі за №85) позивач – ОСОБА_8 зареєстрована власником Ѕ об`єкта нерухомості – квартири АДРЕСА_8 , загальною площею 91,8 кв.м. та житловою площею 52 кв.м, що також підтверджується витягом №113816881 від 13.02.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.08.2015 року індексний номер 41983202 позивач – ОСОБА_9 зареєстрована власником об`єкта нерухомості – квартири АДРЕСА_9 , загальною площею 71,6 кв.м. та житловою площею 35,0 кв.м, що також підтверджується витягом №41983239 від 10.08.2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
Таким чином, позивачі є співвласниками багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_10 . 14.08.2015 року співвласниками багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_10 , було створено об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку. Державна реєстрація ОСББ "АГРОНОМІЧНЕ - 6А", згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань була проведена 14.08.2015 року. Даний житловий будинок є новобудовою, зданий в експлуатацію у 2015 році, замовник будівництва якого замовило ПП «Виробничо – торгівельна фірма «Укрновінвест» (декларація про готовність об`єкта до експлуатації від 17.06.2015 року за №ВН 143151680388). 
У відповідності до статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласники багатоквартирного будинку є власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Згідно статті 1 (ч.1 п. 2,6) Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»: допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.
Згідно з додатком "Б"  (Терміни та визначення понять) до ДБН В.2.2-15-2005 "Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення", затверджених наказом Держбуду України N 80 від 18 травня 2005 року (діяли на момент реєстрації права власності на нежитлове приміщення №1 за ПП «Виробничо – торгова фірма «Укрновінвест»), підсобні приміщення багатоквартирного житлового будинку приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (сходові клітки, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, комори, сміттєзбірні камери, горища, підвали, шахти тощо). Приміщення технічні - приміщення для розміщення обладнання теплових вузлів, бойлерних, електрощитових, венткамер, комутаторів, радіовузлів, машинних відділень ліфтів, холодильних установок тощо.  Згідно статті 5 (ч.1,2) Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»: Спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно Інформації, одержаної з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 20.09.2018 року вбачається, що за ПП «Виробничо – торгова фірма «Укрновінвест» 18.01.2018 року 13:07:06 було зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна – нежитлове приміщення: приміщення №1 загальною площею 531,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_10 . 
Державну реєстрацію речового права на нерухоме майно проведено державним реєстратором Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області: Бортнік Т.І. на підставі: державного акту на право власності на земельну ділянку серія та номер: ЯМ 855769, виданий 25.07.2012, видавник: управління Держкомзему у Вінницькому районі; рішення виконавчого комітету серія та номер: 143, виданий 30.09.2016 року, видавник: Агрономічна сільська рада Вінницького району вінницької області; технічний паспорт серія та номер: 14000346, виданий 15.09.2016 року, видавник: ТОВ ПІК Поділляінвестбуд; декларація про готовність об`єкта до експлуатації серія та номер: ВН 143151680388, виданий 17.06.2015 року, видавник: Департамент Державної архітектурно – будівельної інспекції у Вінницькій області. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:39319787 від 23.01.2018 15:57:42, ОСОБА_23 , Агрономічна сільська рада Вінницького району Вінницької області.
Згідно технічного паспорту на нежитлове приміщення №1, виданого ТОВ «ПІК Поділлябудінвест» станом на 15.09.2016 року, згідно експлікації до складу приміщення №1, розташованого в підвальному поверсі, входять: підвал (№1, 44,7 кв.м), підвал (№2, 37,5 кв.м), електрощитові (№3, 6,9 кв.м), підвал (№4, 105,5 кв.м), підвал (№5, 86,3 кв.м), насосна (№6, 8.2 кв.м), підвал (№7, 2,6 кв.м), підвал (№8, 105,4 кв.м), підвал (№9, 104,3 кв.м), підвал (№10, 30, кв.м), загальною площею 531,4 кв.м. Право володіння, користування та розпорядження допоміжними, технічними приміщеннями, а саме: нежитловим приміщенням №1 за адресою: АДРЕСА_10 , мають усі співвласники даного багатоквартирного житлового будинку. Власниками спірного нежитлового приміщення №1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_10 , є співвласники даного багатоквартирного житлового будинку, що придбали квартири в цьому будинку та якім ці квартири належать на праві власності, та підтвердження права власності на допоміжне приміщення підвалу не потребує здійснення додаткових дій з боку зазначених осіб. Законодавством не передбачено необхідності оформлення співвласниками правовстановлюючого документу на багатоквартирні будинки та/або спільне майно багатоквартирного будинку. 
Під час будівництва багатоквартирного житловому будинку АДРЕСА_10 , позивачів, як інвесторів, Відповідач 1 як замовник будівництва, запевнив про те, що не претендує на нежитлове приміщення (підвал), але з часом сподівання позивачів, які стали співвласниками, на користування допоміжним приміщенням (підвалом) почали знищуватись. Позивачі, маючи претензії до якості виконання будівельно – монтажних робіт 45- квартирного житлового будинку по АДРЕСА_10 , зверталися неодноразово до ПП «Виробничо – торгова фірма «Укрновінвест» щодо усунення виявлених недоліків, в тому рахунку щодо комплексу заходів захисту підвалу від поверхневих вод. 
Однак, ПП «Виробничо – торгова фірма «Укрновінвест» шляхом шантажу лише за умови прийняття Позивачами в управління багатоквартирного житловому будинку АДРЕСА_10 , без усунення виставлених недоліків, пропонував здійснити передачу нежитлового приміщення (підвал) в користування співвласників вказаного будинку.
У зв`язку із вищевикладеним позивачі просять визнати нежитлове приміщення №1 загальною площею 531,4 кв.м, яке розташовано в підвальному поверсі в багатоквартирному житловому будинку по АДРЕСА_10 , спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_10 ; скасувати рішення державного реєстратора Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області Бортнік Тетяни Іванівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 39319787 від 23.01.2018 15:57:42; стягнути з Відповідачів на користь Позивачів 1762,00 (Одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні, 00 копійок) грн. витрат на оплату судового збору та 7000,00 (Сім тисяч гривень, 00 копійок) грн. витрат на правничу допомогу.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 03 серпня 2021 року у складі головуючого судді Ганкіної І.А. у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що державним реєстратором при реєстрації спірного нерухомого майна дотримано вимоги закону, тому підстав для скасування рішення державного реєстратора Бортник Т.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - індексний номер 39319787 від 23.01.2018 року, судом не встановлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та позиції учасників справи у відзивах на неї та у судовому засіданні

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Балтак Олексій Олегович просить рішенняВінницького районного суду Вінницької області від  03 серпня 2021 року скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на невідповідність рішення суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що при вирішені даного спору ключовим є визначення правового статусу спірних приміщень, а саме встановлення того, чи відносяться вказані приміщення до спільного майна багатоквартирного будинку (яким можуть бути в тому числі, але не виключно, і допоміжні приміщення).
19 жовтня 2021 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ПП «Виробничо торгова фірма «УКРНОВІНВЕСТ» в якому зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалене відповідно до норм чинного законодавства є законним та обґрунтованим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції без змін.
Від інших учасників справи відзиви не надходили.
В судовому засіданні представник позивача  ОСОБА_24 та позивач  ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Представник третьої особи Брацлавець Я.Ю. в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове.
Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду

Суд апеляційної інстанції переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги дійшов висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з огляду на таке.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону. 

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Встановлено, що  що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.10.2015 року індексний номер 46338567 – ОСОБА_1 зареєстрована власником об`єкта нерухомості – квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 92,1 кв.м та житловою площею 52,6 кв.м., що також підтверджується витягом №46338666 від 26.10.2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1, а.с.12-14).
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.07.2015 року індексний номер 40981208 - ОСОБА_2 зареєстрована власником об`єкта нерухомості – квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 43,4 кв.м. та житловою площею 18.3 кв.м, що також підтверджується витягом №40981318 від 21.07.2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1, а.с. 17-19).
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.08.2015 року індексний номер 41636598 – ОСОБА_3 зареєстрований власником об`єкта нерухомості – квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 42 кв.м. та житловою площею 18 кв.м, що також підтверджується витягом №41636637 від 03.08.2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1, а.с.20-21).
Згідно договору купівлі – продажу від 30.05.2018 року (зареєстровано в реєстрі за №941) – ОСОБА_4 є власником об`єкта нерухомості – квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 42 кв.м. та житловою площею 17,6 кв.м, що також підтверджується витягом №88402750 від 30.05.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т.1, а.с.25-26, 27).
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.09.2015 року індексний номер 44046291 – ОСОБА_5 зареєстрований власником на праві спільної сумісної власності об`єкта нерухомості – квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 94,5 кв.м. та житловою площею 53,6 кв.м, що також підтверджується витягом №44046816 від 17.09.2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1, а.с.30-31).
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.07.2015 року індексний номер 41347640 – ОСОБА_6 зареєстрований власником об`єкта нерухомості – квартири АДРЕСА_6 , загальною площею 44 кв.м. та житловою площею 18,8 кв.м, що також підтверджується витягом №41347956 від 28.07.2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1, а.с.34—35).
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.08.2015 року індексний номер 42178145 – ОСОБА_7 зареєстрована власником об`єкта нерухомості – квартири АДРЕСА_7 , загальною площею 85,5 кв.м. та житловою площею 47,1 кв.м, що також підтверджується витягом №42178234 від 12.08.2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1, а.с.38-39).
Згідно договору дарування від 13.02.2018 року (зареєстрованого в реєстрі за №85) – ОСОБА_8 зареєстрована власником Ѕ об`єкта нерухомості – квартири АДРЕСА_8 , загальною площею 91,8 кв.м. та житловою площею 52 кв.м, що також підтверджується витягом №113816881 від 13.02.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т.1, а.с. 41-43).
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.08.2015 року індексний номер 41983202 – ОСОБА_9 зареєстрована власником об`єкта нерухомості – квартири АДРЕСА_9 , загальною площею 71,6 кв.м. та житловою площею 35,0 кв.м, що також підтверджується витягом №41983239 від 10.08.2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1, а.с. 45-46).
Таким чином, позивачі є частиною співвласниками багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_10 .
14.08.2015 року співвласниками багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_10 , було створено об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку. 
Державна реєстрація Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Агрономічне – 6А» (ОСББ "АГРОНОМІЧНЕ - 6А", код 39952052) згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань була проведена 14.08.2015 року.
Даний житловий будинок є новобудовою, зданий в експлуатацію у 2015 році, замовником будівництва виступило Приватне підприємство «Виробничо – торгівельна фірма «Укрновінвест». Декларація про готовність об`єкта до експлуатації була видана 17.06.2015 року за №ВН 143151680388 (т.1, а.с.54-56). 
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 20.09.2018 року вбачається, що за Приватним підприємством «Виробничо – торгова фірма «Укрновінвест» 18.01.2018 року 13:07:06 було зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна – нежитлове приміщення: приміщення №1 загальною площею 531,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_10 . Державну реєстрацію речового права на нерухоме майно проведено державним реєстратором Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області: Бортнік Тетяною Іванівною на підставі: - державного акту на право власності на земельну ділянку серія та номер: ЯМ 855769, виданий 25.07.2012, видавник: управління Держкомзему у Вінницькому районі; - рішення виконавчого комітету серія та номер: 143, виданий 30.09.2016 року, видавник: Агрономічна сільська рада Вінницького району вінницької області; - технічний паспорт серія та номер: 14000346, виданий 15.09.2016 року, видавник: ТОВ ПІК Поділляінвестбуд; - декларація про готовність об`єкта до експлуатації серія та номер: ВН 143151680388, виданий 17.06.2015 року, видавник: Департамент Державної архітектурно – будівельної інспекції у Вінницькій області; - Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:39319787 від 23.01.2018 15:57:42, ОСОБА_23 , Агрономічна сільська рада Вінницького району Вінницької області (т.1,а.с. 50). 
Згідно технічного паспорту на нежитлове приміщення №1, виданого ТОВ «ПІК Поділлябудінвест» станом на 15.09.2016 року, згідно експлікації до складу приміщення №1, розташованого в підвальному поверсі, входять: підвал (№1, 44,7 кв.м), підвал (№2, 37,5 кв.м), електрощитові (№3, 6,9 кв.м), підвал (№4, 105,5 кв.м), підвал (№5, 86,3 кв.м), насосна (№6, 8.2 кв.м), підвал (№7, 2,6 кв.м), підвал (№8, 105,4 кв.м), підвал (№9, 104,3 кв.м), підвал (№10, 30, кв.м), загальною площею 531,4 кв.м. (т.1,а.с. 51-53). 
Згідно статті 5 (ч.1,2) Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» зазначено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.
У відповідності до ч. 1,2 ст. 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
У відповідності до ч.1,2 ст.368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.
У відповідності до ч.1 ст.369 Цивільного кодексу України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Однак, право на реалізацію даного права, як і представлення інтересів власника має виключно власник, або його уповноважена особа.
Судом є встановленим, що позивачі складають лише частину співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_10 і на представлення їх інтересів за вимогою щодо визнання нежитлових приміщень спільною сумісною власністю власників багатоквартирного будинку решта співвласників позивачів не уповноважувала.
Визначаючись щодо заявлених вимог, суд враховує, що відповідно до ст. 41 Конституції України, до ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Згідно статті 1 (ч.1 п. 2,6) Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» зазначено, що допоміжні приміщення багатоквартирного будинку це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення). 
При цьому, спільне майно багатоквартирного будинку це приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. 
Згідно з додатком "Б" (Терміни та визначення понять) до ДБН В.2.2-15-2005 "Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення", затверджених наказом Держбуду України N 80 від 18 травня 2005 року (діяли на момент реєстрації права власності на нежитлове приміщення №1 за ПП «Виробничо – торгова фірма «Укрновінвест»), підсобні приміщення багатоквартирного житлового будинку приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (сходові клітки, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, комори, сміттєзбірні камери, горища, підвали, шахти тощо). 
Приміщення технічні це приміщення для розміщення обладнання теплових вузлів, бойлерних, електрощитових, венткамер, комутаторів, радіовузлів, машинних відділень ліфтів, холодильних установок тощо.
Відповідно до копії акту технічного обстеження приміщення від 04.04.2019 року за адресою АДРЕСА_10 встановлено, що в окремому нежитловому підвальному приміщенні за вищевказаною адресою загальною площею 181 кв м, загально будинкові вузли управління систем водопостачання і водовідведення, а також вузли обліку водопостачання та електроенергії – відсутні. Дане приміщення не являється приміщенням, що забезпечує технічну експлуатацію будинку (т.1,а.с. 198). 
Згідно з актом приймання-передачі приміщень та обладнання за адресою: АДРЕСА_10 від 02.08.2018 року, головою ОСББ ОСОБА_25 було прийнято: 1) насосні станції МНІ-803 та паспорта – 3 шт для обслуговування 145-ти квартирного житлового будинку; 2) електрощитові обладнання на 1-2 черги будівництва (65 квартир); 3) водомірний вузол обліку на 145-ти квартирний будинок (т.1,а.с.199). 
ФОП ОСОБА_26 12.04.2018 року було виготовлено технічний паспорт на нежитлові приміщення у багатоповерховому будинку АДРЕСА_10 , з якого вбачається, що у підвальному приміщенні розташовані: комори у кількості 30 шт., коридори, електрощитова, насосна. Даний технічний паспорт було виготовлено на замовлення ПП ВТФ «Укрновінвест» з метою встановлення конкретної площі кожної з комор та можливості подальшої передачі їх власникам квартир житлового будинку АДРЕСА_10 (т.1,а.с.200-210).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачами право власності на квартири набуто внаслідок укладення правочинів викупу часток у вигляді квартир з визначенням загальної та житлової площі, однак доказ придбання квартир з коморами позивачами суду не надано. Вимога суду щодо надання первинних правочинів щодо придбання нерухомості стороною позивачів не виконано. 
Частиною другою статті 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. 
При цьому, під спільним майном багатоквартирного будинку слід розуміти приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Отже, частина друга статті 382 ЦК України визначає правовий режим допоміжних приміщень і приміщень загального користування житлового будинку у дво-або багатоквартирному будинку. Зокрема, за власниками квартир у таких будинках на праві спільної сумісної власності закріплюються приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше ніж одну квартиру. Ця норма спрямована на встановлення порядку користування мешканцями квартир зазначеними приміщеннями та обладнанням.
Усі зазначені об`єкти становлять єдине ціле з квартирами і житловим будинком, призначені вони для постійного обслуговування і забезпечення відповідної експлуатації всього будинку.
У той же час законодавство розділяє поняття допоміжного приміщення та нежилого приміщення.
Згідно зі статтею 1 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок – житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири.
У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.
Допоміжні приміщення багатоквартирного будинку це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців.
Нежитлове приміщення – ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна.
Спільне майно багатоквартирного будинку це приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.
У Рішенні від 09 листопада 2011 року у справі № 14-рп/2011 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_19 щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» Конституційний Суд України вказав, що за законодавством України допоміжне приміщення у дво- або багатоквартирному будинку, гуртожитку має своє функціональне призначення, яке полягає у забезпеченні експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців. Під поняттям «мешканці» треба розуміти власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень будинку, які проживають у будинку і становлять визначене коло суб`єктів, які реалізують право спільної власності на окремий її об`єкт - допоміжні приміщення. Крім того, таке функціональне призначення‚ як обслуговування дво- або багатоквартирного будинку‚ має і прибудинкова територія навколо нього, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою. З цього випливає, що допоміжне приміщення може бути розташоване і поза межами дво- або багатоквартирного будинку.
Разом з тим нежиле приміщення - це приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин.
Такі висновки підтверджуються й у рішеннях Конституційного Суду України, а саме, у Рішенні від 02 березня 2004 року у справі № 4-рп/2004 за конституційним зверненням ОСОБА_18 та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків), у якому зазначив, що, аналізуючи порушені у конституційному зверненні і конституційному поданні питання щодо права власників приватизованих і неприватизованих квартир багатоквартирних будинків та органів місцевого самоврядування і місцевих державних адміністрацій розпоряджатися допоміжними приміщеннями, а також конструктивними елементами таких будинків (фундамент, несучі стіни, міжповерхові перекриття, сходові марші і т.ін.), Конституційний Суд України виходить з правової характеристики спільного майна власників квартир, конкретизованої у Законі України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Крім того, таке функціональне призначення‚ як обслуговування дво-або багатоквартирного будинку‚ має і прибудинкова територія навколо нього, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою. З цього випливає, що допоміжне приміщення може бути розташоване і поза межами дво- або багатоквартирного будинку.
Нежилі приміщення, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять (частина третя статті 4 ЖК УРСР) і в результаті приватизації квартир такого будинку їх мешканцями право власності в останніх на ці приміщення не виникає.
Тобто, для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять, слід виходити як з місця їхнього розташування, так і із загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, зокрема способу і порядку їх використання.
Зазначений правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 598/175/15-ц (провадження № 14-363цс19), постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 201/4974/16-ц, постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 640/11909/19.
Тому, ключовим є визначення правового статусу спірного приміщення у багатоквартирному будинку, а саме встановлення того, чи відноситься воно до допоміжного чи є нежитловим приміщенням в структурі житлового будинку.
З аналізу зазначених вище нормативно-правових актів можна зробити висновок, що основним при визначенні статусу приміщення слід вважати його функціональне призначення.
Отже, допоміжне приміщення має слугувати для: 1) забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку; 2) забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку.
Відповідно до системного аналізу вказаних вище норм права та правових позицій вищезазначених судів, необхідним критерієм для розмежування допоміжного приміщення від нежитлового є: –        функціональне призначення; – місця розташування; –        загальна характеристика сукупності властивостей таких приміщень; –        спосіб і порядок їх використання.
Спірні приміщення, що складають площу 531,4 кв.м. розташовані у підвальному поверсі будинку АДРЕСА_11 , для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, а також експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку не використовуються, та є самостійним об`єктом нерухомого майна.
Спірні приміщення є ізольованими та мають окремі виходи. Доказ того, що в них знаходяться інженерні мережи, які обслуговують потреби експлуатації житлового будинку АДРЕСА_10 чи потреби його окремих мешканців без забезпечення іншого доступу, суду не наданий.
Крім вказаного, суд також враховує, що відповідно до ч.2 статті 10 Закону № 2482-XII, власники квартир багатоквартирних будинків та жилої площі в гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою, а отже зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т.ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.
Доказ понесення таких витрат та виплат суду також не поданий. Таким чином, судом є встановленим, що спірні приміщення мають статус нежитлових приміщень, та є самостійним об`єктом нерухомого майна.
Визначаючись щодо позовної вимоги про скасування рішення державного реєстратора Бортник Тетяни Іванівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - індексний номер 39319787 від 23.01.2018 року, суд виходить з того, що: відповідно до пункту 1 ч. 3 ст.10 Закону державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:- відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;  відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.
Відповідно до пункту 3 ч. 3 ст. 10. Закону, під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять  відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були додані заявником.
Статтею 18 Закону визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію глав для подальшого використання заявником; видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.
Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам, про що зазначено в частині четвертій статті 18 Закону.
Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджений Постановою від 25.12.2015 №1127 (далі Порядок).
Відповідно до п.12 Порядку Розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює
черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно,
відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства,
відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими
правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної
реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав,
відмови в державній реєстрації прав.
Проведення Державної реєстрації речового права на спірне нерухоме майно проведено державним реєстратором Бортнік Т.І. на підставі: державного акту на право власності на земельну ділянку серія та номер: ЯМ 855769, виданого 25.07.2012, видавник: управління Держкомзему у Вінницькому районі; рішення виконавчого комітету серія та номер: 143, виданий 30.09.2016 року, видавник: Агрономічна сільська рада Вінницького району вінницької області; технічний паспорт серія та номер: 14000346, виданий 15.09.2016 року, видавник: ТОВ ПІК Поділляінвестбуд; декларація про готовність об`єкта до експлуатації серія та номер: ВН 143151680388, виданий 17.06.2015 року, видавник: Департамент Державної архітектурно – будівельної інспекції у Вінницькій області.
Таким чином, державним реєстратором при реєстрації спірного нерухомого майна дотримано вимоги закону, тому підстав для скасування рішення державного реєстратора Бортник Т.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - індексний номер 39319787 від 23.01.2018 року, судом не встановлено.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційні скарги залишені без задоволення, то понесені судові витрати покладаються на учасників справи, які звернулися з апеляційними скаргами.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргупредставника позивача  ОСОБА_1 – адвоката Балтака Олексія Олеговичазалишити без задоволення.
Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 03 серпня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий:  І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

В.В. Сопрун