ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" жовтня 2021 р.           Справа№ 911/3351/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Буравльова  С.І.
суддів:            Андрієнка  В.В. 
          Шапрана  В.В. 
 
секретар                 Рибчич А.В.
за участю 
представників:       позивача - Мироненко О.О.
                                відповідача - Гаврись Я.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер"
на рішення Господарського суду Київської області від 13.05.2021 р. (повний текст складено 05.07.2021 р.) 
у справі № 911/3351/20 (суддя - Третьякова О.О.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер"
до Публічного акціонерного товариства "Центренерго"
про зобов`язання виконати умови договору шляхом надіслання рахунків-фактур

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Балкер" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" про зобов`язання виконати умови договору, шляхом надіслання рахунків-фактур для сплати вартості партії металобрухту вид 501 відповідно до заявок позивача № 28/01-К від 28.01.2020 р.; № 16/03-К від 16.03.2020 р.; № 25/05-К від 25.05.2020 р.; № 24/06-К від 24.06.2020 р.; № 06/07-К від 06.07.2020 р.; № 24/07-К від 24.07.2020 р.
Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач, в порушення умов укладеного договору на продаж брухту та відходів чорних металів № 21/9 від 15.11.2019 р., свій обов`язок щодо виставлення позивачу рахунків-фактур не виконав, чим позбавив позивача можливості здійснити оплату товару.
Рішенням Господарського суду Київської області від 13.05.2021 р. у справі № 911/3351/20 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер" відмовлено повністю.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Балкер" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.
Так, в апеляційній скарзі позивач вказує, що, незважаючи на те, що в договорі не передбачений певний порядок обігу документів між сторонами, так само і не передбачена заборона надіслання письмових документів засобами електронного зв`язку, а саме за допомогою електронної пошти.
Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2021 р. апеляційну скаргу у справі № 911/3351/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Пашкіна С.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2021 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 911/3351/20 та призначено її до розгляду на 05.10.2021 р.
На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4894/21 від 04.10.2021 р. у зв`язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/3351/20.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 р. апеляційну скаргу у справі № 911/3351/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2021 р. справу № 911/3351/20 було прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.
У судовому засіданні 05.10.2021 р. представники сторін надали пояснення по суті апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.
18.10.2019 р. в електронній торговій системі "Prozorro.Продажі" відбувся аукціон з продажу майна Публічного акціонерного товариства "Центренерго" за лотом № UA-PS-2019-10-03-000022-1, переможцем якого стало Товариство з обмеженою відповідальністю "Балкер".
Стосовно лоту UA-PS-2019-10-03-000022-1 в електронній торговій системі "Prozorro.Продажі" в мережі Інтернет за адресою: https://prozorro.sale/auction/UA-PS-2019-10-03-000022-1 міститься наступна інформація: номер аукціону: UA-PS-2019-10-03-000022-1 (металобрухт чорних металів); інформація про замовника: Публічне акціонерне товариство "Центренерго"; код ЄДРПОУ: 22927045; контактна особа: ОСОБА_1, ( НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ); переможець: ТОВ "Балкер" (#32508612).
15.11.2019 р. за результатами зазначеного аукціону між Публічним акціонерним товариством "Центренерго" (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Балкер" (далі - покупець) було укладено договір на продаж брухту та відходів чорних металів № 21/9.
Відповідно до п. 1 договору продавець зобов`язується продати за результатами електронних торгів (аукціону) в електронній торговій системі "Prozorro.Продажі" № UA-PS-2019-10-03-000022-1, а покупець, здійснити оплату та придбання промислового брухту і відходу чорних металів (далі - металобрухт), найменування, ДСТУ, кількість, ціна за одиницю якого вказується у специфікації, яка є невід`ємною частиною договору.
Як передбачено п. 13 договору, покупець здійснює попередню оплату у розмірі 100% вартості партії металобрухту, в об`ємі, згідно поданої покупцем письмової заявки за ціною, зазначеної в специфікації, шляхом перерахування коштів на рахунок продавця протягом трьох банківських днів після надання продавцем рахунку-фактури. Партією металобрухту вважається кількість металобрухту в тоннах, що прописана в заявці покупця.
За п. 14 договору після зарахування коштів на розрахунковий рахунок продавця в термін до 15 календарних днів відвантажується металобрухт, за який було сплачено кошти, за умови надання покупцем транспорту для відвантаження.
Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та скріплення печатками і діє до 31.01.2020 р. включно, а в частині розрахунків - до повного виконання зобов`язань сторін (п. 26 договору).
29.01.2020 р. позивач направив відповідачу заявку № 28/01-К з вимогою надати рахунок-фактуру на оплату пробної партії металобрухту вид 501 у обсязі 20 тон. 
Оскільки договором спосіб надання заявки на отримання рахунку-фактури не передбачений, то позивач вказану заявку надіслав відповідачу за допомогою сервісу електронної пошти на електронну пошту відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1. 
Відповіді на вказану заявку позивача відповідач не надав. 
31.01.2020 р. між Публічним акціонерним товариством "Центренерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Балкер" було укладено додаткову угоду № 1, відповідно до якої, строк дії договору було продовжено до 31.03.2020 р. включно.
Також, 16.03.2020 р. позивач направив відповідачу заявку № 16/03-К та просив надати рахунок-фактуру для сплати партії металобрухту 501 виду в обсязі 20 тон.
31.03.2020 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Балкер" та Публічним акціонерним товариством "Центренерго" було укладено додаткову угоду № 2, за змістом якої строк дії договору було продовжено до 31.08.2020 р. включно.
25.05.2020 р. позивач звернувся до відповідача із заявкою № 25/05-К з вимогою надати рахунок-фактуру для сплати партії металобрухту вид 501 в обсязі 40 тон. 
24.06.2020 р. позивач звернувся до відповідача із заявкою № 24/06-К з вимогою надати рахунок-фактуру для сплати партії металобрухту на вид 501 в обсязі 40 тон. 
Пізніше, 06.07.2020 р. позивач звернувся до відповідача із заявкою № 06/07-К з вимогою надати рахунок-фактуру для сплати партії металобрухту вид 501 в обсязі 50 тон. 
Також, 27.07.2020 р. позивач звернувся до відповідача із заявкою № 24/07-К з вимогою надати рахунок-фактуру для сплати партії металобрухту на вид 501 в обсязі 50 тон. 
Відповіді на вказані вище заявки відповідач також не надав.
Усі зазначені вище заявки були направлені позивачем на електронну пошту відповідача, позивач вказану заявку надіслав відповідачу за допомогою сервісу електронної пошти на електронну пошту відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 або kanc@centrenergo.com.
В свою чергу, у липні 2020 року відповідач надіслав на електронну пошту позивача лист із пропозицією розглянути можливість перегляду ціни в сторону збільшення на 10%, в зв`язку зі зміною ринкової ціни на металобрухт у порівнянні з попереднім роком.
Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, своєю бездіяльністю в частині невиконання своїх обов`язків за укладеним договором, фактично позбавив позивача можливості отримати рахунки-фактури на оплату кожної партії металобрухту, що в свою чергу, призвело до об`єктивної неможливості для позивача оплатити та, відповідно, отримати партії металобрухту, як це передбачено умовами договору.
Для врегулювання ситуації, що виникла у зв`язку із невиконанням умов договору зі сторони відповідача, позивач звернувся до Української асоціації вторинних металів та ресурсів. 
16.07.2020 р. Українська асоціація вторинних металів та ресурсів направила до Кабінету Міністрів України лист № 117/07-А з проханням припинити практику штучного затягування та блокування результатів торгів, проведених на "Prozorro.Продажі", та сприяти терміновому виконанню відповідачем своїх договірних зобов`язань за результатами торгів на "Prozorro.Продажі".
Відповідач направив Заступнику Голови Фонду Державного майна України лист, в якому зазначив, що з метою недопущення витрат державних коштів та збитків для підприємства, останній не вбачає можливим погодитись реалізувати металобрухт за ціною укладеного між позивачем та відповідачем договору, так як це призведе до втрати коштів. 
Вбачається, що за умовами укладеного між сторонами договору позивач здійснює попередню оплату у розмірі 100% вартості партії металобрухту, в об`ємі, згідно поданої покупцем письмової заявки за ціною, зазначеної в специфікації, шляхом перерахування коштів на рахунок продавця протягом трьох банківських днів після надання продавцем рахунку-фактури. Партією металобрухту вважається кількість металобрухту в тоннах, що прописана в заявці покупця. Після зарахування коштів на розрахунковий рахунок продавця  в термін до 15 календарних днів відвантажується металобрухт, за який було сплачено кошти, за умови надання покупцем транспорту для відвантаження.
Таким чином, відвантаження (поставка) металобрухту за укладеним договором обумовлена здійсненням покупцем 100% передоплати у відповідності на підставі рахунків-фактур, які виставляються продавцем на підставі заявок покупця.
В якості доказів виставлення заявок позивачем надано листи з вимогами надати рахунки-фактури для оплати партій металобрухту.
В підтвердження надання відповідачу наведених заявок позивач посилається на їх надіслання за допомогою електронної пошти на відомі йому електронні адреси відповідача, а саме, заявки надсилались на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується роздруківками з електронної поштової скриньки позивача.
Однак, умовами укладеного між сторонами договору не передбачено виставлення заявок на поставку товару шляхом електронного листування.
Так, за відсутності електронного підпису електронний документ не вважається створеним, а, отже не може розглядатися судом як доказ. Скріншоти, роздруківки з електронної пошти без електронного підпису не вважатимуться доказами здійснення господарських операцій. Під час розгляду справи встановлено, що між сторонами, які підписали господарський договір на поставку товарів, не була впроваджена процедура електронного документообігу. Так, сторони надсилали інформаційні повідомлення щодо виконання умов договору без дотримання вимог стосовно наявності обов`язкових реквізитів електронного документа та без завірення його своїм електронним підписом. Отже, надані стороною спору скріншоти листів не є належними письмовими електронними доказами та не можуть обґрунтовувати свою правову позицію по справі. Навіть при електронному листуванні має бути використано чинні електронні підписи для того, щоб воно було прийняте в якості доказу в суді. 
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справі № 922/788/19 від 28.12.2019 р., від 11.06.2019 р. у справі № 904/2882/18, від 24.09.2019 р. у справі № 922/1151/18.
З умов укладеного договору не вбачається, що сторонами було узгоджено їх відповідні електронні адреси для листування.
Також укладаючи договір, сторони не визначили ні поштової скриньки позивача, з якої можуть бути надіслані заявки, ні поштової скриньки відповідача, на яку можуть бути надіслані заявки і таке надіслання буде вважатись належним в розумінні договору.
Надіслання позивачем заявок з довільної поштової скриньки, статус якої, як офіційної за договором, не узгоджено з відповідачем, на електронні адреси, які можливо й пов`язані з відповідачем, однак не визначені, як офіційні, не вважається належним надісланням в розумінні договору.
Крім цього, відповідач зазначає, що електронна адреса контактної особи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 була зазначена в системі Prozorro під час проведення аукціону, тобто відповідна особа була відповідальна за проведення аукціону і не має відношення до виконання зазначеного договору. Щодо поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач зазначив, що на домені Публічного акціонерного товариства "Центренерго" поштова скринька з розширенням @centrenergo.com відсутня.
Таким чином, оскільки відповідний порядок листування не був погоджений сторонами, у відповідача були відсутні підстави перевіряти електронні адреси, наведені позивачем, і вважати їх використання належним листуванням за договором.
Вбачається, що в реквізитах договору вказано адреси місцезнаходження сторін договору і листування на такі адреси (а також на офіційні адреси місцезнаходження), тому направлення листів саме на ці адреси може вважатись належним в розумінні змісту договору.
До того ж, зі змісту надісланих позивачем листів відповідачу вбачається, що такі листи стосувались вимог про надіслання рахунків-фактур на оплату, а не заявок на отримання товару. 
Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визначається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншими учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
За ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
За змістом ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
У відповідності до ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. 
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (ч. 1 ст. 13 ЦК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. 
Таким чином, оскільки в укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю "Балкер" та Публічним акціонерним товариством "Центренерго" договорі не визначено спосіб ведення електронного листування, та в реквізитах сторін не зазначено офіційних електронних адрес, тому позивач не надав доказів направлення належним чином оформленої заявки на отримання товару та рахунків-фактур для сплати за металобрухт, а у відповідача не виник обов`язок надати такі рахунки.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про зобов`язання виконати умови договору, шляхом надіслання рахунків-фактур для сплати вартості партії металобрухту вид 501 відповідно до заявок позивача є необґрунтованою та підлягає задоволенню.
Аргументи, викладені в апеляційній скарзі, наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення Господарського суду Київської області від 13.05.2021 р. у справі № 911/3351/20 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер" задоволенню не підлягає. 
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер" залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 13.05.2021 р. у справі № 911/3351/20 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Балкер".
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 28.10.2021 р.

Головуючий суддя                                                            С.І. Буравльов 

Судді                                                                                В.В.Андрієнко

                                                                                В.В. Шапран