ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7328/21 Справа № 200/20397/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Цитульського В.І., Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
        головуючого – Пищиди М.М.
        суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, додаткових витрат на утримання дітей,-
                                В С Т А Н О В И Л А:
       У грудні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, додаткових витрат на утримання дітей.
       Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вони із відповідачем є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти перебувають на утриманні позивача. 
       Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.02.2018 року із відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей по 1 000 грн. 
        ОСОБА_3 навчається у Вищій школі логістики у Республіці Польщі. У зв`язку із навчанням позивачка понесла витрати на оплату навчання та проживання сина, за період з лютого 2018 року по березень 2021 року, 283 539,08 грн. Враховуючи, що відповідач надав згоду на навчання сина просить стягнути із відповідача половину понесених витрат. Також, просить стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 6 150 грн.
       У зв`язку із відвідуванням гуртків та лікуванням сина ОСОБА_4 просить стягнути додаткові витрати на його утримання в сумі 19 169,92 грн., як половину понесених нею витрат у сумі 38 339,83 грн.
       Враховуючи зазначене, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивачка просила суд: 
       - стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 6150 грн. щомісяця починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду і до дня досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.
       - стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за минулий час, з лютого 2018 року по березень 2021 року, в сумі 141 769,08 грн.
       - стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за минулий час, з лютого 2018 року по січень 2021 року, у сумі 19 169,92 грн.

       Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01 червня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, додаткових витрат на утримання дітей - задоволено частково.
       Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 6 150 грн щомісяця починаючи з 01.04.2021 до 30.09.2022.
       Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за минулий час, з лютого 2018 року по січень 2021 року, у сумі 8 189,92 грн.
       В решті вимог позову відмовлено.
       Вирішено питання щодо судового збору. 

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з апеляційними скаргами.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 , посилаючись на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів, просить скасувати рішення частково та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 6 150 грн з усіх видів заробітку та доходів, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином 23-х років; стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за минулий час, з лютого 2018 року по січень 2021 року, у сумі 19 169, 92 грн.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 , посилаючись на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів, просить скасувати рішення частково та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною 23-х років; стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його лікування у розмірі 3 317, 92 грн.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Враховуючи те, що рішення суду 1 інстанції оскаржується в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення додаткових витрат на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення в частині, яка оскаржується. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом – не перевіряється.

       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, виходячи з наступного.

       Судом першої інстанції встановлено, що сторони спору є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.
       Шлюб між сторонами розірвано рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.10.2017.
       Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.02.2018 року, з урахуванням постанови Дніпровського апеляційного суду від 26.02.2019 року із відповідача на утримання дітей стягнуто по 1 000 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття та додаткові втрати на ОСОБА_4 в сумі 4 045 грн., зокрема за навчання в IT школі Смарт згідно квитанціями від 19.09.2017 року, 12.10.2017 року, 16.11.2017 року, 16.12.2017 року, а також за апаратне лікування та окуляри.
       Вказаним рішення відмовлено у стягненні додаткових витрат на ОСОБА_3 пов`язаних із його вступом та навчанням оскільки такі не є додатковими витратами, а також у зв`язку із недоведеністю цих вимог. Також відмовлено в задоволенні інших витрат на лікування ОСОБА_4 у зв`язку з їх недоведеністю.
       На підтвердження додаткових витрат на ОСОБА_4 позивачкою надано договори навчання в ІТ школі Смарт з додатками та доказами оплати; договори на вивчення англійської мови та товарні чеки. Консультаційний висновок офтальмолога від 07.07.2018 року із рекомендацією закапування очей та курсу апаратного лікування, а також товарний чек від 21.07.2018 року на суму 2 750 грн. консультативний висновок спеціаліста від 11.12.2018 року із призначенням масажу та ліків, фіскальними чеками на оплату ліків, договорами на проведення масажу із рахунками. А також долучено історію розвитку дитини, результатів аналізів та фіскальними чеками про їх сплату.

       Ухвалюючи судове рішення в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд першої інстанції виходив з того, що повнолітній син продовжує навчання, власного доходу не має, а тому потребує матеріальної допомоги батька, який має можливість фінансово допомагати синові, тому дійшов до висновку про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 6 150 грн, обмеживши період стягнення аліментів періодом навчання, тобто до 30.09.2022 року, починаючи стягнення з 01.04.2021 року, тобто з моменту уточнених позовних вимог. 
       Ухвалюючи судове рішення в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд першої інстанції виходив з того, що витрати на заняття у ІТ школі та з англійської мови не можна віднести до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Суд першої інстанції дійшов до висновку про стягнення із відповідача половини витрат, пов`язаних із лікуванням сина, а саме на суму 8 189,92 грн, оскільки такі витрати є додатковими та підтверджуються належними доказами. 

       Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне. 

       Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
       Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України ( стаття 8 Закону «Про охорону дитинства»).
       Згідно зі статтею 141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
       Згідно з частиною 2 статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
       Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
       Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
       Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
       Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку.
       Таким чином, однією з обов`язкових обставин, що підлягають доказуванню у цій справі, є наявність у відповідача можливості надавати таку матеріальну допомогу.
       Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
       Згідно зі ст. 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Матеріали справи не містять доказів не спроможності відповідача надавати синові допомогу на період навчання. Даних про те, що відповідач є непрацездатним та/або має інші аліментні зобов`язання, крім аліментів, які стягуються з нього на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1 000 грн, у справі не має. Обставини, які б свідчили про відсутність потреби повнолітнього сина у матеріальній допомозі з боку батька не встановлено. Досліджені судом докази свідчать про те, що відсутні категоричні підстави щодо неможливості надання відповідачем утримання сина у визначеному судом розмірі.
       Встановивши, що син відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у Вищий школі логістики з місцезнаходженням у Польщі, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а ОСОБА_2 є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітнього сина, суд першої інстанції, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами докази на предмет їх належності, допустимості та достатності для правильного вирішення справи, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 6 150 грн. 
       Однак, колегія суддів не може погодитись з визначеним періодом стягнення аліментів.
       Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
       Встановлено, що позивачка звернулася до суду з позовом 27.12.2018 року. 
       Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
       Встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнятий на навчання на період з 30.09.2017 року по 30.09.2020 року. 
       Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слід змінити, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 6 150 грн щомісячно, починаючи з 27 грудня 2018 року і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до 23-х років.        

       Щодо вимог в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , колегія суддів зазначає наступне.
       Згідно з вимогами частин 1,2 статті 185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
       Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
       До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними факторами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).
       Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.
       Визначення обставин, які можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду, який розглядає позов про визначення розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини або чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.
       Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.
       Тому розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).
       Верховний Суд України у постанові від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зазначив, що положення статті 185 СК стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
       Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
       Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 21 лютого 2018 року у справі № 127/16614/15-ц та від 01 квітня 2019 року у справі № 233/3518/17.
       Так, в матеріалах справи наявний консультаційний висновок офтальмолога ФОП ОСОБА_5 від 07.07.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_4 встановлено діагноз: спазм аккомодації обох очей. Рекомендації: закапувати обидва ока іріфрін по 1 краплі на ніч через день, курс апаратного лікування. 
       Відповідно  до товарного чеку № 00158 від 24.07.2018 року сплачено 2750 грн, з яких за прийом у лікаря 250 грн та за курс апаратного лікування 2 500 грн. 
       Відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 11.12.2018 року ОСОБА_4  встановлено діагноз: вегетативна дисфункція пубертатного періоду, вагатонія, кризовий перебіг, синкопальний синдром. Відповідно до рекомендацій призначено ліки та  масаж. Відповідно до наданих рекомендацій  ОСОБА_1  придбано ліки на суму 770 грн та 524,83 грн, що підтверджується квитанціями № 98029 та № 180651 відповідно. 
       Також, надано довідки КЗ “Дніпровська обласна дитяча клінічна лікарня ДОР” про те, що ОСОБА_4 знаходився в травматологічному відділені з 04.12.2017 року по 04.12.17 року та з 18.12.2018 року по 18.12.2018 року. 
       Відповідно до договору № 124 про надання послуг із забезпечення фізичного комфорту від 14.12.2018 року ОСОБА_4 надавалися послуги забезпечення фізичного комфорту спрямовані на відновлення й лікування опорно-рухового апарату та ін. ОСОБА_1 за надані послуги сплачено 3 360 грн, що підтверджується квитанцією № 5072 від 15.12.2018 року.
       Відповідно до договору № 124 про надання послуг із забезпечення фізичного комфорту від 29.03.2019 року ОСОБА_4 надавалися послуги забезпечення фізичного комфорту спрямовані на відновлення й лікування опорно-рухового апарату та ін. ОСОБА_1 за надані послуги сплачено 3 360 грн, що підтверджується квитанцією № 5700 від 29.03.2019 року.
       Відповідно до договору № 127 про надання послуг із забезпечення фізичного комфорту від 29.03.2019 року ОСОБА_4 надавалися послуги забезпечення фізичного комфорту спрямовані на відновлення й лікування опорно-рухового апарату та ін. ОСОБА_1 за надані послуги сплачено 3024 грн, що підтверджується квитанцією № 8608 від 09.01.2020 року.
       Крім цього, згідно виписки із амбулаторної картки ОСОБА_4 25.11.2020 року було викликано сімейного лікаря у зв`язку із погіршення його стану здоров`я та рекомендовано лікування. Згідно результату аналізу № 50022495 № 235 від 04.12.2020 року взятого 02.12.2020 року у дитини виявлено РНК вірус SARS-CoV-2 (позитивний).
       У зв`язку з цим виникла необхідність у лікуванні, здачі додаткових аналізів, зо підтверджуються квитанціями, зокрема 08.12.2020 року на суму 188 грн, 29.12.2020 року - 1343 грн, 16.01.2021 року — 670 грн, які містяться в матеріалах справи. Також проведена консультація лікаря, яка склала 390 грн, що підтверджується копією амбулаторної карти пацієнта № 35967 від 20.01.2021 року за підписом лікаря ТОВ “МК”Олександр” та копією чеку. 
       Встановлено, що між ООО “ІТ -школа СМАРТ” та ОСОБА_1 укладено договір № 433 Ц від 19.09.2017 року укладено договір на навчання «слухача», яким згідно договору є ОСОБА_4 . З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 сплачено за навчання дитини за цим договором 16.01.2018 року — 1150 грн, 16.02.2018 року — 1150 грн, 12.03.2018 року — 1150 грн; 18.04.2018 року — 1150 грн;
       Встановлено, що між ООО “ІТ -школа СМАРТ” та ОСОБА_1 укладено договір № 143 Ц від 20.05.2018 року укладено договір на навчання «слухача», яким згідно договору є ОСОБА_4 . З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 сплачено за навчання дитини за цим договором 27.05.2018 року — 1150 грн, 16.09.2018 року — 1150 грн, 16.10.2018 року  — 1150 грн.
       Також, з матеріалів справи вбачається, що між ПП ОСОБА_6 . Студія англійської мови “ІН.Яз+” та ОСОБА_1 укладено договір № 25 від 29.08.2018 року на навчання іноземної мови протягом 9ти місяців в студії англійської мови з 01 вересня 2018 року по 31 травня 2019 року ОСОБА_4 . Вартість послуги за один місяць -470 грн. Відповідно до товарного чеку від 12.12.2018 року ОСОБА_1 , за період вересень 2018 року - січень 2019 року, сплачено 2 350 грн. 
       04.09.2019 року між ПП ОСОБА_6 . Студія англійської мови “ІН.Яз+” та ОСОБА_1  укладено договір № 29 від 04.09.2019 року на навчання іноземної мови протягом 9 ти місяців в студії англійської мови з 01 вересня 2019 року по 31 травня 2020 року ОСОБА_4 . Відповідно до товарного чеку № 35 від 04.04.2019 року ОСОБА_1 , за період з вересня 2019 року по січень 2020 року, сплачено 2 850 грн. Відповідно до товарного чеку № 36 від 05.02.2020 року ОСОБА_1 , за період з лютого 2020 року по травень 2020 року, сплачено 2 480 грн. 
       07.09.2020 року між ПП ОСОБА_6 . Студія англійської мови “ІН.Яз+” та ОСОБА_1 укладено договір № 15 від 07.09.2020 року на навчання іноземної мови протягом 9 ти місяців в студії англійської мови з 01 вересня 2020 року по 31 травня 2021 року ОСОБА_4 . Відповідно до товарного чеку № 37 від 07.09.2020 року ОСОБА_1 , за період з вересня 2020 року по січень 2021 року, сплаченого 3 350 грн. Відповідно до товарного чеку № 38 від 03.02.2021 року ОСОБА_1 , за період з лютого 2021 року по травень 2021 року, сплачено 2 880 грн.
       Враховуючи вищевикладене, колегія суддів на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, вважає, що позивачкою понесені додаткові витрати на лікування дитини та на її розвиток здібностей, на що ОСОБА_1 було сплачено 38339, 83 грн, що підтверджується належними та допустимим доказами, тому вказана сума обґрунтована та відноситься до додаткових витрат на утримання дитини, які викликані особливими обставинами, та 1/2 частина її вартості слід стягнути з відповідача на користь позивачки у розмірі 19 169,92 грн. 
       Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід змінити, збільшивши цей розмір з 8 189,92 грн до 19 169,92 грн.
       Доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 суттєвими не являються та фактично зводяться до переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. 
       Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково, або змінити рішення у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_2 — залишити без задоволення.
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — задовольнити частково.
       Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2021 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення додаткових витрат на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 — змінити.
       Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 6 150 грн щомісячно, починаючи з 27 грудня 2018 року і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до 23-х років.        
       Збільшити стягнуті з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 8 189,92 грн до 19 169,92 грн. 
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

       Судді: