ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року	Львів	Справа № 140/5221/21 пров. № А/857/16410/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді                                                  Заверухи О.Б.,
суддів                                                                      Большакової О.О., Гінди О.М.,
за участю секретаря судового засідання                    Юрченко М.М.,
представника відповідача                                        Пуршеги І.В.,

розглянувши у судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в м. Львові апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Тернопільській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 липня 2021 року у справі за позовом Приватного підприємства «Нафто торгова фірма «Укр-Петроль» до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування постанов,-

суддя (судді) в суді першої інстанції – Ковальчук В.Д., 
час ухвалення рішення – не зазначено, 
місце ухвалення рішення – м. Луцьк, 
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

24 травня 2021 року Приватне підприємство «Нафто торгова фірма «Укр-Петроль» звернулося в суд з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафних санкцій від 21 грудня 2020 року № 14, № 15, № 16, № 17, № 18, № 19 на загальну суму 306000,00 грн.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржуваними постановами повторно притягнуто підприємство до відповідальності за невиконання рішень від 05 жовтня 2020 року № 16, № 17, № 18, № 19, № 20, № 21 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, якими встановлено обмеження надання продукції на ринку шляхом тимчасової заборони надання продукції на ринок та приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами Технічного регламенту, зобов`язавши ПП «Нафто торгова фірма «Укр-Петроль» вжити заходів щодо приведення продукції із встановленими вимогами шляхом взаємодії з суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання відповідної продукції або в інший спосіб, що не суперечить законодавству. Вказує на те, що у згаданих рішеннях не чітко встановлено конкретний спосіб усунення порушень. Вищенаведені рішення винесені за результатами акта перевірки характеристик продукції від 02 жовтня 2020 року № 20, де зі сторони перевіряючи встановлено ряд порушень, зокрема виявлено порушення пунктів 9 та 20 Технічного регламенту вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2013 року № 927. На підставі вказаних рішень та акта перевірки відповідачем прийняті постанови про накладення штрафних санкцій від 16 листопада 2020 року № 8, № 9, № 10, № 11, № 12, № 13 на загальну суму 306000,00 грн, які оскаржені до Волинського окружного адміністративного суду, котрий рішенням від 29 квітня 2021 року у справі № 140/1938/21 позов задовольнив, визнав протиправними та скасував ці постанови. Однак, Державна екологічна інспекція у Тернопільській області повторно застосувала до підприємств штрафні санкції на підставі оскаржуваних постанов за теж саме порушення, чим порушила ч. 1 ст. 61 Конституції України. Крім того, зазначає, що в оскаржуваних постановах не вказано, які конкретно норми законодавства порушено підприємством, що передбачає відповідні санкції, застосовані у цих постановах, що суперечить принципу правової визначеності, відображеному у численних рішенням Європейського суду з прав людини.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02 липня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано постанови Державної екологічної інспекції у Тернопільській області про накладення штрафу від 21 грудня 2020 року № 14, № 15, № 16, № 17, № 18, № 19.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач двічі притягнуто до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, що є порушенням ч. 1 ст. 61 Конституції України. Крім того, в оскаржуваних постановах відсутнє посилання на конкретну норму Закону, що встановлює відповідальність за те чи інше конкретне порушення вимог законодавства у відповідній сфері.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Державна екологічна інспекція у Тернопільській області подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що при винесенні постанов були враховані всі вимоги Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив. Постанови винесені на підставі винесених раніше документів, та які є в сукупності матеріалами однієї справи, що одного правопорушення, розгляд одного правового документу без взяття до уваги попереднього є упереджене та неналежне дослідження доказів по справі. Інспекцією відносно позивача було проведено три перевірки та складено різні акти перевірок та застосування штрафних санкцій мало місце за наслідками трьох перевірок, якими зафіксовано порушення вимог законодавства.
В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, в своїх поясненнях покликався на доводи в ній викладені.
Представник явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, в період з 29 вересня 2020 року по 02 жовтня 2020 року на підставі наказу № 328 від 29 вересня 2020 року та направлення № 311 від 29 вересня 2020 року старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Тернопільській області - Дракохруст А.Ю. та державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Тернопільській області - Канцар В.В. проведено планову, поєднану виїзну та невиїзну перевірку характеристик продукції, а саме: автомобільних бензинів та дизельного палива на АЗС ПП НТФ «Укр-Петроль», за адресою: вул. Микулинецька, 42А, м. Тернопіль, 46000.
За наслідками проведеної перевірки інспекторами Державної екологічної інспекції у Тернопільській області складено акт перевірки характеристик продукції № 20 від 02 жовтня 2020 року, згідно якого встановлено порушення пунктів 9 та 20 Технічного регламенту вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого Постановою КМУ від 01 серпня 2013 року № 927, а саме: на паспорті якості № 11322801/18-0013/2065 від 20 грудня 2019 року, № 11322801/18-0013/2066 від 20 грудня 2019 року та № 11322801/20-0003/420 від 05 травня 2020 року бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5 відсутній товарний знак підприємства виробника; не вказано назву та адресу постачальника; відсутні дані про вид та кількість добавок (присадок); національний знак відповідності нанесений, але з ідентифікаційним кодом Органу сертифікації нафтопродуктів і систем якості «Масма-Сепро» (проте, Орган сертифікації нафтопродуктів і систем якості «Масма-Сепро» заперечує нанесення національного знака відповідності на вищевказаний паспорт згідно вищевказаної інформації); представниками підприємства не представлено жодних товарно-супровідних документів, а також договорів про постачання палива, виходячи з чого встановити приналежність палива до вищевказаного паспорта не видалося за можливе.
На підставі акта перевірки характеристик продукції № 20 від 02 жовтня 2020 року начальником Державної екологічної інспекції у Тернопільській області - Головним державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Ниткою Р.О., винесено рішення № 16, № 17, № 18, № 19, № 20, № 21 від 05 жовтня 2020 року про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів відповідно до ст.ст. 28-32 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та ст. 12 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», щодо обмеження надання продукції на ринку шляхом тимчасової заборони надання продукції на ринок та приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами Технічного регламенту, зобов`язавши ПП «Нафто торгова фірма «Укр-Петроль» вжити заходів щодо приведення продукції із встановленими вимогами шляхом взаємодії з суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання відповідної продукції або в інший спосіб, що не суперечить законодавству, з терміном виконання до 05 листопада 2020 року.
В подальшому, старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Тернопільській області  Дракохрустом А.Ю. та державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Тернопільській області Канцар В.В. у період з 10 по 13 листопада 2020 року проведено позапланову поєднану виїзну та невиїзну перевірку стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів АЗС ПП «Нафто торгова фірма «Укр-Петроль» за адресою: вул. Микулинецька, 42А, м. Тернопіль, 46000.
За наслідками проведеної перевірки інспекторами Державної екологічної інспекції у Тернопільській області складено акт стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 22 від 13 листопада 2020 року, згідно якого виявлено, що раніше видані рішення щодо вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів - не виконані (порушення не усунені).
На підставі даного акта № 22 від 13 листопада 2020 року складено протоколи про виявлене(і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», а саме: № 000008 від 13 листопада 2020 року, у якому зафіксовано, що рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 16 від 05 жовтня 2020 року не виконано (порушення не усунено), що є порушенням ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції»; № 000009 від 13 листопада 2020 року, у якому зафіксовано, що рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 17 від 05 жовтня 2020 року не виконано (порушення не усунено), що є порушенням ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції»; № 000010 від 13 листопада 2020 року, у якому зафіксовано, що рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 18 від 05 жовтня 2020 року не виконано (порушення не усунено), що є порушенням ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції»; № 000011 від 13 листопада 2020 року, у якому зафіксовано, що рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 19 від 05 жовтня 2020 року не виконано (порушення не усунено), що є порушенням ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції»; № 000012 від 13 листопада 2020 року, у якому зафіксовано, що рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 20 від 05 жовтня 2020 року не виконано (порушення не усунено), що є порушенням ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції»; № 000013 від 13 листопада 2020 року, у якому зафіксовано, що рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 21 від 05 жовтня 2020 року не виконано (порушення не усунено), що є порушенням ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції».
16 листопада 2020 року начальником Державної екологічної інспекції у Тернопільській області - головним державним інспектором з охорони навколишнього середовища Ниткою P.О., на підставі протоколів № 000008, № 000009, № 000010, № 000011, № 000012, № 000013 від 13 листопада 2020 року про виявлене(і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» винесено: постанову № 8 про накладення на АЗС ПП НТФ «Укр-Петроль» вул. Микулинецька, 42А, м. Тернопіль, код ЄДРПОУ 32215743, штрафу в розмірі 34000,00 грн за порушення вимоги, а саме рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 16 від 05 жовтня 2020 року не виконано (порушення не усунено); постанову № 9 про накладення на АЗС ПП НТФ «Укр-Петроль» вул. Микулинецька, 42А, м. Тернопіль, код ЄДРПОУ 32215743, штрафу в розмірі 68000,00 грн за порушення вимоги, а саме рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 17 від 05 жовтня 2020 року не виконано (порушення не усунено); постанову № 10 про накладення на АЗС ПП НТФ «Укр-Петроль» вул. Микулинецька, 42А, м. Тернопіль, код ЄДРПОУ 32215743, штрафу в розмірі 34000,00 грн за порушення вимоги, а саме рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 18 від 05 жовтня 2020 року не виконано (порушення не усунено); постанову № 11 про накладення на АЗС ПП НТФ «Укр-Петроль» вул. Микулинецька, 42А, м. Тернопіль, код ЄДРПОУ 32215743, штрафу в розмірі 68000,00 грн за порушення вимоги, а саме рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 19 від 05 жовтня 2020 року не виконано (порушення не усунено); постанова № 12 про накладення на АЗС ПП НТФ «Укр-Петроль» вул. Микулинецька, 42А, м. Тернопіль, код ЄДРПОУ 32215743, штрафу в розмірі 34000,00 грн. за порушення вимоги, а саме рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 20 від 05 жовтня 2020 року не виконано (порушення не усунено); постанову № 13 про накладення на АЗС ПП НТФ «Укр-Петроль» вул. Микулинецька, 42А, м. Тернопіль, код ЄДРПОУ 32215743, штрафу в розмірі 68000,00 грн за порушення вимоги, а саме рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 21 від 05 жовтня 2020 року не виконано (порушення не усунено).
Внаслідок невиконання позивачем рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 05 жовтня 2020 року № 16, № 17, № 18, № 19, № 20, № 21 Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області винесені рішення від 13 листопада 2020 року № 22, № 23, № 24, № 25, № 26, № 27 про внесення змін до рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 05 жовтня 2020 року № 16, № 17, № 18, № 19, № 20, № 21, а саме продовжено термін виконання цих рішень до 27 листопада 2020 року.
27 листопада 2020 року на адресу інспекції надійшов лист-прохання ПП «Нафто торгова фірма «Укр-Петроль» про продовження терміну виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів. Внаслідок цього Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області винесені рішення від 30 листопада 2020 року № 28, № 29, № 30, № 31, № 32, № 33 про внесення змін до рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 13 листопада 2020 року № 22, № 23, № 24, № 25, № 26, № 27, а саме продовжено термін виконання цих рішень до 14 грудня 2020 року.
На підтвердження виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів позивач надіслав на адресу інспекції лист від 15 грудня 2020 року № 353/12, яким підприємство повідомило, що паливо, яке знаходилось на АЗС №1 ПП «Нафто торгова фірма «Укр-Петроль» за адресою: м. Тернопіль, вул. Микулинецька, 42А, реалізоване. На його місце завезено нові види палива, додавши копії видаткових та товарно-транспортних накладних.
На підставі наказу № 442 від 15 грудня 2020 року, направлення № 407 від 15 грудня 2020 року старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Тернопільській області Дракохрустом А.Ю. та державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Тернопільській області Канцаром Володимиром Васильовичем у період з 15 грудня 2020 року по 18 грудня 2020 року проведено планову, поєднану виїзну та невиїзну перевірку стану виконання рішень про внесення змін до рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 30 листопада 2020 року № 28, № 29, № 30, № 31, № 32, № 33.
За наслідками перевірки складено акт перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 18 грудня 2020 року № 25, яким встановлено, що рішення від 30 листопада 2020 року № 28, № 29, № 30, № 31, № 32, № 33 про внесення змін до рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 13 листопада 2020 року № 22, № 23, № 24, № 25, № 26, № 27 не виконані, порушення не усунені.
На підставі даного акта № 25 від 18 грудня 2020 року складено протоколи про виявлене(і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», а саме: № 000014 від 18 грудня 2020 року, у якому зафіксовано, що рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 28 від 30 листопада 2020 року не виконано (порушення не усунено), що є порушенням ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції»; № 000015 від 18 грудня 2020 року, у якому зафіксовано, що рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 29 від 30 листопада 2020 року не виконано (порушення не усунено), що є порушенням ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції»; № 000016 від 18 грудня 2020 року, у якому зафіксовано, що рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 30 від 30 листопада 2020 року не виконано (порушення не усунено), що є порушенням ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції»; № 000017 від 18 грудня 2020 року, у якому зафіксовано, що рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 31 від 30 листопада 2020 року не виконано (порушення не усунено), що є порушенням ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції»; № 000018 від 18 грудня 2020 року, у якому зафіксовано, що рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 32 від 30 листопада 2020 року не виконано (порушення не усунено), що є порушенням ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції»; № 000019 від 18 грудня 2020 року, у якому зафіксовано, що рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 33 від 30 листопада 2020 року не виконано (порушення не усунено), що є порушенням ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції».
21 грудня 2020 року начальником Державної екологічної інспекції у Тернопільській області - головним державним інспектором з охорони навколишнього середовища Ниткою P.О., на підставі протоколів № 000014, № 000015, № 000016, № 000017, № 000018, № 000019 від 18 грудня 2020 року про виявлене(і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» винесено: постанову № 14 про накладення на АЗС ПП НТФ «Укр-Петроль» вул. Микулинецька, 42А, м. Тернопіль, код ЄДРПОУ 32215743, штрафу в розмірі 34000,00 грн за порушення вимоги, а саме рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 28 від 30 листопада 2020 року не виконано (порушення не усунено); постанову № 15 про накладення на АЗС ПП НТФ «Укр-Петроль» вул. Микулинецька, 42А, м. Тернопіль, код ЄДРПОУ 32215743, штрафу в розмірі 68000,00 грн за порушення вимоги, а саме рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 29 від 30 листопада 2020 року не виконано (порушення не усунено); постанову № 16 про накладення на АЗС ПП НТФ «Укр-Петроль» вул. Микулинецька, 42А, м. Тернопіль, код ЄДРПОУ 32215743, штрафу в розмірі 34000,00 грн за порушення вимоги, а саме рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 30 від 30 листопада 2020 року не виконано (порушення не усунено); постанову № 17 про накладення на АЗС ПП НТФ «Укр-Петроль» вул. Микулинецька, 42А, м. Тернопіль, код ЄДРПОУ 32215743, штрафу в розмірі 68000,00 грн за порушення вимоги, а саме рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 31 від 30 листопада 2020 року не виконано (порушення не усунено); постанова № 18 про накладення на АЗС ПП НТФ «Укр-Петроль» вул. Микулинецька, 42А, м. Тернопіль, код ЄДРПОУ 32215743, штрафу в розмірі 34000,00 грн за порушення вимоги, а саме рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 32 від 30 листопада 2020 року не виконано (порушення не усунено); постанову № 19 про накладення на АЗС ПП НТФ «Укр-Петроль» вул. Микулинецька, 42А, м. Тернопіль, код ЄДРПОУ 32215743, штрафу в розмірі 68000,00 грн за порушення вимоги, а саме рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 33 від 30 листопада 2020 року не виконано (порушення не усунено).
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02 грудня 2010 року № 2735-VI (далі – Закон № 2735-VI) державний контроль продукції - діяльність органів доходів і зборів із забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України для вільного обігу, встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз від такої продукції суспільним інтересам (далі - контроль продукції).
Орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону.
У разі якщо орган ринкового нагляду здійснює визначені цим Законом та Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» повноваження також через свої територіальні органи, термін «орган ринкового нагляду» позначає також його територіальні органи.
Згідно із ч. 1 ст. 10 Закону № 2735-VI ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Органи ринкового нагляду становлять єдину систему.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року № 1069 затверджено «Перелік видів продукції, щодо яких органи державного ринкового нагляду здійснюють державний ринковий нагляд», зокрема Держекоінспекція відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2013 року № 927 «Про затвердження Технічного регламенту № 927 щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив» (далі – Технічний регламент № 927) здійснює державний ринковий нагляд за автомобільними бензинами, дизельним, судновим та котельним паливом.
Відповідно до п. 3 Технічного регламенту № 927 документ про якість (паспорт якості) палива - документ, що містить дані для ідентифікації та фактичні значення показників якості нафтопродуктів, отримані в результаті лабораторних випробувань, а також інформацію про їх відповідність вимогам нормативних документів.
Згідно із п. 5 Технічного регламенту № 927 дозволяється виготовлення, введення в обіг і обіг палива, які відповідають вимогам цього Технічного регламенту. 
Пунктом 7 Технічного регламенту № 927 передбачено, що під час роздрібного постачання (реалізації) палива позначення палив повинне бути розміщено у місцях, доступних для споживача (на паливо-розподільчому обладнанні), а також відображено в розрахункових документах.
Відповідно до п. 8 Технічного регламенту № 927 кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива.
Згідно із п. 9 Технічного регламенту № 927 документ про якість (паспорт якості) палива повинен містити: дату видачі і номер документа; назву, марку палива; товарний знак підприємства-виробника, його назву та адресу; назву та адресу постачальника (за наявності); дату виготовлення палива; дату відбирання проби та дату проведення випробування; нормативні значення та фактичні результати випробувань, які підтверджують відповідність марки палива вимогам цього Технічного регламенту; відомості щодо декларації про відповідність; посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо; номер партії (резервуара); дані про вид та кількість добавок (присадок); підпис начальника відділу технічного контролювання або керівника лабораторії, яка виконує функції відділу, або уповноваженої особи, завірений печаткою.
Пунктом 20 Технічного регламенту № 927 передбачено, що перед введенням в обіг палив на документ про якість (паспорт якості) палива виробником повинен бути нанесений національний знак відповідності, який підтверджує відповідність палива вимогам цього Технічного регламенту, так, щоб забезпечувалася його видимість, розбірливість та незмивність; зображення національного знака відповідності повинно відповідати його опису, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 року N 1599 (Офіційний вісник України, 2001 р., N 49, ст.2188).
З наявного в матеріалах справи акту перевірки характеристик продукції від 02 жовтня 2020 року № 20 слідує, що відповідачем встановлено, що позивач здійснював розповсюдження автомобільних бензинів та дизельного палива за відсутності товарного знаку підприємства-виробника на паспортах якості, а також за відсутності знаку відповідності на одному із наданих паспортів якості.
Відповідальність суб`єктів господарювання за порушення у сфері державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлено нормами Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02 грудня 2010 року № 2735-VI (стаття 44) та в сфері введення в обіг в Україні нехарчової продукції і забезпечення її безпечності Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 02 грудня 2010 року № 2736-VI (стаття 15).
Вказані норми містять широкий ряд санкцій, що застосовуються уповноваженими органами у випадках встановлення порушень у відповідних сферах. При цьому такі санкції розрізняються як за фактичним характером та змістом порушення, так і за суб`єктним складом особи порушника та ступенем негативного впливу на порушника.
Відповідно до п. 2 та п. 3 ч. 4 ст. 44 Закону № 2735-VI до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі: невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, визначених статтею 29 цього Закону, крім усунення формальної невідповідності, передбаченої частиною третьою статті 29 цього Закону, - у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів; невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності, визначених частиною третьою статті 29 цього Закону, - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів.
Згідно із п. 5, 6 Закону № 2735-VI адміністративно-господарські санкції накладаються на особу, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, та/або на розповсюджувача за кожну модель, артикул чи партію продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, незалежно від кількості одиниць такої продукції та/або місць її реалізації.
Відповідальність за порушення інших вимог цього Закону встановлюється згідно із законом. Справи про накладення штрафів за порушення, визначені цією статтею, розглядаються керівниками органів ринкового нагляду або їх заступниками відповідно до їх компетенції. Суми штрафів, що накладаються органами ринкового нагляду, зараховуються до Державного бюджету України. Про вчинення порушень, зазначених у цій статті, посадові особи органів ринкового нагляду, що виявили правопорушення, складають протокол на підставі документів, що містять інформацію про походження продукції та її обіг. Протокол складається у двох примірниках, які підписуються посадовими особами органу ринкового нагляду та фізичною особою, у тому числі фізичною особою - підприємцем, чи керівником юридичної особи або уповноваженою ним особою. У разі відмови фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, чи керівника юридичної особи або уповноваженої ним особи підписати протокол посадова особа органу ринкового нагляду вносить до такого протоколу відповідний запис. Один примірник протоколу вручається фізичній особі, у тому числі фізичній особі - підприємцю, чи керівнику юридичної особи або уповноваженій ним особі, а другий - зберігається в органі ринкового нагляду. Протокол разом з актом перевірки, поясненнями фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, чи керівника юридичної особи або уповноваженої ним особи (у разі їх наявності) та документами, що стосуються справи, не пізніше наступного робочого дня за днем його складання передається керівнику чи заступнику керівника органу ринкового нагляду, які розглядають справу протягом 15 календарних днів з дня отримання протоколу та відповідних документів і приймають рішення про накладення штрафу. Кожний штраф оформляється окремою постановою. Постанова надсилається суб`єкту господарювання не пізніше наступного робочого дня за днем її оформлення. Суб`єкт господарювання має сплатити штраф у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення. У разі несплати штрафу в зазначений строк він стягується в судовому порядку. Суб`єкт господарювання має право оскаржити рішення органу ринкового нагляду про накладення штрафу до керівника органу ринкового нагляду, а також у судовому порядку. У разі оскарження рішення у суді суб`єкт господарювання сплачує штраф після прийняття відповідного рішення керівником органу ринкового нагляду або судом.
Пунктом 2 ч. 4 ст. 15 Закону № 2736-VI передбачено, що до виробника або розповсюджувача застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі невиконання або неповного виконання рішення органу державного ринкового нагляду про вжиття заходів із забезпечення безпечності продукції, визначених частиною четвертою статті 12 цього Закону, - у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для виробника та у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувача.
Відповідно до ч. 8 ст. 34 Закону № 2735-VI у разі якщо за результатами аналізу повідомлення суб`єкта господарювання про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та/або перевірки стану виконання цього рішення встановлено факт невиконання чи часткового виконання суб`єктом господарювання відповідного рішення або виконання рішення не може бути визнано результативним, орган ринкового нагляду невідкладно приймає рішення про внесення змін до зазначеного рішення. Такі зміни можуть передбачати вжиття нових обмежувальних (корегувальних) заходів.
Пунктом 13 Порядку здійснення контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 жовтня 2011 року № 1017, передбачено, що у разі коли за результатами аналізу повідомлення про виконання рішення та/або перевірки стану його виконання встановлено факт невиконання чи часткового виконання суб`єктом господарювання рішення або коли його виконання не може бути визнано результативним, орган ринкового нагляду невідкладно приймає рішення про внесення змін до рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, зокрема щодо вжиття нових обмежувальних (корегувальних) заходів.
Під час внесення до рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів змін орган ринкового нагляду встановлює та враховує причини невиконання, часткового виконання   або нерезультативного виконання суб`єктом господарювання відповідного рішення.
Згідно постанов про накладення фінансових санкцій від 21 грудня 2020 року № 14, № 15, № 16, № 17, № 18, № 19 порушеними вимогами зазначено невиконання рішень про внесення змін до рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 28, № 29, № 30, № 31, № 32, № 33 від 30 листопада 2020 року, неусунення порушень.
Судом першої інстанції встановлено, що внаслідок невиконання позивачем рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 05 жовтня 2020 року № 16, № 17, № 18, № 19, № 20, № 21 Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області винесені рішення від 13 листопада 2020 року № 22, № 23, № 24, № 25, № 26, № 27 про внесення змін до рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 05 жовтня 2020 року № 16, № 17, № 18, № 19, № 20, № 21, а саме продовжено термін виконання цих рішень до 27 листопада 2020 року.
Також, рішеннями від 30 листопада 2020 року № 28, № 29, № 30, № 31, № 32, № 33 про внесення змін до рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 13 листопада 2020 року № 22, № 23, № 24, № 25, № 26, № 27 продовжено термін виконання цих рішень до 14 грудня 2020 року.
Аналізуючи вищенаведені рішення, колегія суддів зазначає, що рішеннями від 13 листопада 2020 року № 22, № 23, № 24, № 25, № 26, № 27 та від 30 листопада 2020 року № 28, № 29, № 30, № 31, № 32, № 33 продовжено позивачу термін виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 05 жовтня 2020 року № 16, № 17, № 18, № 19, № 20, № 21. Будь-яких інших обмежувальних (корегувальних) заходів позивачу не винесено, а лише продовжено термін виконання обмежувальних (корегувальних) заходів, зазначених у рішеннях від 05 жовтня 2020 року № 16, № 17, № 18, № 19, № 20, № 21. 
Отже, позивачем не виконано обмежувальні (корегувальні) заходи, які зазначені у рішеннях про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 05 жовтня 2020 року № 16, № 17, № 18, № 19, № 20, № 21. 
Наявними в матеріалах справи протоколами про виявлене(і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 18 грудня 2020 року № 000014, № 000015, № 000016, № 000017, № 000018, № 000019 підтверджується, що суть правопорушення(нь), зазначеного(их) у статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», статті 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» полягає у такому: перевіркою стану виконання суб`єктом господарювання рішень про внесення змін до рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 18 грудня 2020 року встановлено, що рішення про внесення змін до рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 28, № 29, № 30, № 31, № 32, № 33 від 30 листопада 2020 року не виконані, порушення не усунені.
Проте, колегія суддів вважає, що санкції передбачені п. 2 та п. 3 ч. 4 ст. 44 Закону № 2735-VI та п. 2 ч. 4 ст. 15 Закону № 2736-VI не можуть бути застосовані до позивача за невиконання рішень про внесення змін до рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, оскільки у вищевказаних статтях передбачені санкції за невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та невиконання або неповного виконання рішення органу державного ринкового нагляду про вжиття заходів із забезпечення безпечності продукції.
Крім цього, за невиконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 05 жовтня 2020 року № 16, № 17, № 18, № 19, № 20, № 21 Державна екологічна інспекція у Тернопільській області  16 листопада 2020 року винесла  постанови № 8, № 9, № 10, № 11, № 12, № 13 про накладення на ПП «Нафто торгова фірма «Укр-Петроль» штрафів на загальну суму 306000,00 грн. Отже, вказаними постановами позивача притягнуто до фінансово-господарської відповідальності за порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» внаслідок невиконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 05 жовтня 2020 року № 16, № 17, № 18, № 19, № 20, № 21.
Крім цього, в оскаржуваних постановах відсутнє посилання на конкретну норму Закону, що встановлює відповідальність за те чи інше конкретне порушення вимог законодавства у відповідній сфері.
Як зазначалось вище, з постанов про накладення фінансових санкцій від 21 грудня 2020 року № 14, № 15, № 16, № 17, № 18, № 19 слідує, що в графі порушені вимоги зазначено: порушив вимоги** рішення про внесення змін до рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 28, № 29, № 30, № 31, № 32, № 33 від 30 листопада 2020 року не виконано, порушення не усунено. Згідно роз`яснень, які містяться на бланку постанов вказано, що під «**» слід розуміти «вимоги передбачено частинами другою-четвертою статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та частинами другою-четвертою статті 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».
Водночас, варто зазначити, що оскаржувані позивачем постанови по своїй правовій природі є актами індивідуальної дії.
Так, згідно п. 19 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.
Натомість, оскаржувані постанови не відповідають критеріям чіткості й зрозумілості акту індивідуальної дії та породжують його неоднозначне трактування 
Відповідачем в оскаржуваних постановах не вказано, які конкретно норми законодавства, що передбачає відповідні санкції, порушено позивачем, що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ, згідно яких «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку». Зокрема, ЄСПЛ нагадує, що «національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві».
З огляду на викладене, суд не наділений компетенцією встановлювати склад правопорушення допущеного суб`єктом господарювання у спірних правовідносинах.
Разом з цим, такі повноваження належать до виключної компетенції органу нагляду, однак при цьому вони не є дискреційними, адже встановлення складу правопорушення на підставі конкретної норми закону та застосування до винної особи чітко встановленої законом санкції є безпосереднім проявом наглядових та контрольних функцій відповідного уповноваженого органу, що притаманні лише цим органам.
Колегія суддів зазначає, що недотримання уповноваженим органом зазначеного алгоритму дій свідчить про недотримання цим органом засад та змісту контрольно-наглядової діяльності держави в особі відповідного уповноваженого органу.
За наведених обставин, колегія суддів вважає, що відповідач, приймаючи оскаржувані постанови, діяв недобросовісно, нерозсудливо, непропорційно та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття таких рішень про притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувані у даній справі постанови про накладення фінансових санкцій винесенні відповідачем всупереч вимогам чинного законодавства України, а тому є протиправними.
Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 липня 2021 року у справі № 140/5221/21 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	О. Б. Заверуха 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	О. М. Гінда  	
Повне судове рішення складено 19 жовтня 2021 року.