Справа № 452/3477/21                                 Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С.  
Провадження № 33/811/1616/21                  Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

30 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Заремби Валерія Валерійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20 жовтня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання у АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 гривень.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 
Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20 жовтня 2021 року, скасувати зазначену постанову, а провадження по справі закрити.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що він ніколи не проживав в с. Вільшаник Самбірського району Львівської області, вважає, що за кермом транспортного засобу перебував його повний тезка ОСОБА_1 .
Звертає увагу, що з жодного з представлених працівниками поліції відео не вбачається, що в момент зупинки за кермом автомобіля перебував саме він.
Зазначає, що він дійсно 07.08.2021 о 23:43 перебуваючи в припаркованому на узбічі автомобілі на пропозицію працівників поліції відмовився від медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер, однак цей автомобіль був припаркований біля його будинку в с. Ралівка Самбірського району Львівської області, не здійснюючи жодних активних дій з його керування.
Вважає, що відео на якому зафіксовано відмову від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер не може вважатися належним доказом, оскільки відео не є безперервним, перерва у відео зйомці становить пів години.
Вказує на те, що йому не роз`яснювали права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, а також не відсторонювали від керування транспортним засобом та не вилучали посвідчення водія.
Звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення містяться виправлення та не вказані відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис. 
Також апелянт зазначає про те, що враховуючи всі наявні помилки та порушення допущені при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 115211 від 07.08.2021 та в долучених до нього рапортах та відео, які в своїй сукупності не дають можливості поза розумним сумнівом стверджувати, що інкриміноване йому правопорушення дійсно мало місце.
Щодо строку на апеляційне оскарження, апелянт покликається на те, що він не був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції, оскільки його не було повідомлено про час та місце розгляду справи, відтак вважає що такий пропущений з поважних причин. 
Вказує на те, що про притягнення його до адміністративної відповідальності в справі № 452/3477/21 йому стало відомо лише 29.10.2021 після отримання відповідного поштового відправлення з Самбірського міськрайонного суду Львівської області (трек-код відправлення Укрпошти 8140000892810), яке було скеровано на його адресу лише 26.10.2021.
У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Окрім цього, захисник-адвокат Заремба В.В. не заперечив проти розгляду апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .
Заслухавши захисника - адвоката Зарембу В.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, така підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 115211 від 07.08.2021 (а.с.5); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів де зазначено, що він відмовився на відео від огляду на стан сп`яніння (а.с.8); відеозаписом події, за допомогою якого було зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.9); рапортом поліцейського ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області В.Миги від 07.08.2021(а.с.7).
Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Крім того, згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. 
Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 115211 від 07.08.2021, з якого вбачається, що ОСОБА_1 07.08.2021 о 23 год 13 хв. в с. Ралівка, Самбірського району керував транспортним засобом “SKODA FABIA” з номерним знаком НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера “Драгер-6820” та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Крім того, з рапорта поліцейського ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області В.Миги від 07.08.2021 вбачається, що нею спільно з інспектором Самбірського РВП ГУНП у Львівській області Струналь І.В., та начальником ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 під час патрулювання на службовому автомобілі “ПЕЖО” д.н.з. НОМЕР_2 , о 23:10 год, 07.08.2021 в м. Самборі, на вул. І. Франка, було виявлено автомобіль марки “ШКОДА ФАБІЯ” д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв з порушеннями ПДР України, на тротуарі, де для руху пішоходів залишалось менш як два метри, виявивши дане порушення, ними було прийняте рішення підійти до водія. В цей час водій транспортного засобу різко поїхав з місця, де в подальшому за порушення ПДР, було прийнято рішення про його зупинку. Включивши світлові пристрої синього та червоного кольору транспортний засіб було зупинено в с. Ралівка Самбірського району. Підійшовши до водія, представившись та пояснивши причину зупинки, та попросили пред`явити перелік документів, визначений п.2.1 ПДР України, однак водій відмовлявся пред`являти посвідчення водія, в подальшому по базі даних було встановлено, що водієм транспортного засобу являється ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також йому було роз`яснено положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, після чого винесено відносно нього постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення ПДР України. При спілкуванні із водієм були помітні фізіологічні ознаки перебування в стані алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння очей, тому вони запропонували йому пройти огляд на предмет перебування в стані алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора “Alkotest 6820” у встановленому законом порядку, але ОСОБА_1 від цього відмовився, що підтверджується відеозаписом з боді-камери, про ведення відеофіксації за допомогою якої його було попереджено відповідно до вимог ст. 40 Закону України “Про Національну поліцію”. Від проходження аналогічного огляду в КНП СМР та СРР Самбірській ЦРЛ водій ОСОБА_1 теж відмовився, тим самим порушивши вимоги п. 2.5 ПДР України, тому відносно нього було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ОБ № 115211 від 07.08.2021. Після складання матеріалів, водій категорично відмовився ознайомлюватись, підписувати та отримувати копії. Також водієві було повідомлено, що він відстороняється від керування транспортного засобу, оскільки складені матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказані докази, якими стверджується факт керування транспортним засобом та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, є логічними, послідовними, та такими, що взаємоузгоджуються між собою, а тому в апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в їх достовірності та допустимості.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 115211 від 07.08.2021 (а.с.5) складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства і є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджують подію і обставини правопорушення. Крім цього, дані зазначеного протоколу узгоджуються з іншими доказами у справі. Отже, такий є належним та допустимим доказом у справі, який суд обґрунтовано поклав в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Щодо невідповідності даних протоколу в частині вказівки місця проживання, а саме у протоколі про адміністративне правопорушення від 07 серпня 2021 року серії ОБ № 115211 (а.с.5) зазначено місцем проживання ОСОБА_1 «с. Вільшаник, Самбірський район», то такі не свідчать про те, що транспортним засобом керувала інша особа, аніж ОСОБА_1 , оскільки вказана інформація зазначається уповноваженим працівником поліції зі слів особи-водія.
Щодо виправлень у часі складення протоколу, то це на думку апеляційного суду, не впливає на факт вчинення правопорушення і не є тим істотним порушенням законодавства, внаслідок якого судове рішення підлягає скасуванню. Також не встановлено факту допущення судом першої інстанції і інших істотних порушень законодавства, які б тягнули за собою скасування постанови.
Доводи апеляційної скарги про те, що відеофіксація події здійснювалась не повністю, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому, зокрема, відображено відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .
Посилання апелянта на відсутність відомостей про технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення, суд апеляційної інстанції до уваги не бере, оскільки відповідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що дотримано в повному обсязі як працівниками поліції, так і судом.
Твердження ОСОБА_1 про те, що поліцейські не відсторонили його від керування транспортним засобом, не впливають на обсяг вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і не є підставою для скасування оскаржуваного рішення судді.
Щодо доводів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що постанова судді винесена без його участі, то слід зазначити, що при розгляді справи в суді апеляційної інстанції таке право відновлено шляхом прийняття до провадження апеляційної скарги, та надання можливості подачі пояснень, клопотань та доповнень, разом з тим, ОСОБА_1 не було надано будь-яких інших доказів, які б спростовували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання, що рішення судді першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується на основі всебічно, повно та об`єктивно з`ясованих обставин справи, вина ОСОБА_1 доводиться допустимими, належними та достатніми доказами у справі.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом апеляційної інстанції при винесенні постанови.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, при апеляційному перегляді не встановлено.
Всі інші обставини, на які посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі не впливають на законність прийнятого судом першої інстанції рішення.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20 жовтня 2021 року. 
Постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20 жовтня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.
Суддя         Романюк М.Ф.