ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" грудня 2021 р.           Справа№ 908/895/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Пономаренка  Є.Ю.
суддів:            Руденко  М.А. 
          Барсук  М.А. 

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетман Глобал" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 у справі №908/895/21 (суддя Чебикіна С.О.,) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетман Глобал" до Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" в особі Запорізької філії акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" про стягнення 21 843,68 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

До господарського суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Гетман Глобал" з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" в особі Запорізької філії акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" 21 843,68 грн., з яких: 19    884,20 грн. страхового відшкодування, 427,51 грн. пені, 1180,60 грн. інфляційних втрат та 351,37 грн. 3% річних.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилався на те, що відповідач, як страховик, не виконав своїх зобов`язань за договором по відшкодування позивачу збитків, завданих пошкодженням ТЗ. 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 у справі №908/895/21 у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетман Глобал" відмовлено повністю,  з огляду на не пред`явлення страховикові пошкодженого транспортного засобу для огляду до проведення його ремонту.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення повністю та прийняти нове про задоволення позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на обставини пред`явлення пошкодженого ТЗ відповідачу для огляду до  його відновлення, на підтвердження чого надає та просить залучити додаткові докази.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетман Глобал" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 у справі №908/895/21; роз`яснено учасникам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.
Також, вказаною ухвалою учасникам справи встановлено строк для подання відзивів, заперечень на апеляційну скаргу та інших заяв/клопотань протягом 15 днів з моменту отримання даної ухвали.
У встановлений судом строк від сторін жодних клопотань, в  тому числі і про розгляд справи у судовому засіданні, до суду не надійшло.
При цьому, відповідачем було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він заперечив проти задоволення її вимог.
Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.
Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.  Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гетман Глобал" (страхувальник) та Приватним акціонерним товариством  "ПРОСТО-страхування" (страховик) 04.01.2020 укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №2000008 серії PKS, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані, зокрема, з володінням та/або користуванням, та/або розпорядженням транспортним засобом (Ravon R2 д.н.з. НОМЕР_1 ).
Відповідно до 2.2. договору страхування страховим випадком за договором є, зокрема, факт пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу або його складових частин, внаслідок, зокрема, ДТП, ПДТО (протиправних дій третіх осіб). 
Позивач зазначає, що 19.07.2020 було пошкоджено застрахований автомобіль.
З метою визначення розміру понесених матеріальних збитків, завданих в результаті ДТП, а також ремонту автомобілю, позивач звернувся до СТО ФОП Сінкевич О.С. 
Відповідно до рахунку №3065/21/07/20 від 21.07.2020 року вартість робіт по відновленню автомобіля складає 20  290 грн.
Згідно акту виконаних робіт №3065/21/07/20 від 27.07.2020 року, СТО ФОП Сінкевич О.С. було виконано роботи, що пов`язані з відновлення авто Ravon R2 д.н.з. НОМЕР_1 на суму 20 290,00 грн.
Позивач 07.08.2020 року звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування у розмірі 20 290,00 грн.
Відповідачем 02.11.2020 року направлено на адресу позивача повідомлення про відмову у виплаті страхового відшкодування, з посиланням на ненадання довідки про факт ДТП, виданої уповноваженим державним органом.
Нездійснення відповідачем позивачу страхового відшкодування в сумі 19  884,20 грн. стало підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетман Глобал" до суду з даним позовом. 
Місцевим господарським судом було відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Колегія суддів погоджується із висновком суду щодо відсутності підстав для здійснення відповідачем позивачу страхового відшкодування, враховуючи наступне.
Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування; пункт 2 частини першої статті 980 ЦК України).
За приписами статті 989 ЦК України та статті 21 Закону України    "Про страхування" страхувальник зобов`язаний, зокрема, вживати заходів щодо запобігання збиткам, завданим настанням страхового випадку, та їх зменшенню; повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов`язки страхувальника.
Підстави для відмови страховика у здійсненні страхової виплати або страхового відшкодування встановленні статтею 991 ЦК України та статтею 26 Закону України    "Про страхування", згідно з якими страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.
З наведених положень вбачається, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. 
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.03.2018 у справі №916/4613/15.
Згідно п. 2.8.1 договору страхове відшкодування по ризику, зокрема, "Пошкодження" виплачується після надання страхувальником страховику всіх необхідних документів по страховому випадку, визначених п. 2.7 цього Договору, огляду пошкодженого ТЗ страховиком і складання Акту огляду, визначення обставин, причин, розміру і характеру заподіяного збитку та визнання страховиком події страховим випадком. При цьому, обов`язок надання документів, що обґрунтовують факт і причини настання страхового випадку і розмір збитку, покладаються на страхувальника.
Підпунктом 2.7.2.6 договору передбачено, що страхувальник може скористатися правом не надавати страховику документи, визначені частиною 4 п. 2.7.2.5 цього договору (документ або документи (довідки, протоколи, постанови, рішення, вироки тощо), видані повноважним державним органом (посадовою особою), зокрема, за умови, якщо: сталося пошкодження складових та деталей ТЗ внаслідок події, що має ознаки страхової,  якщо не було інших учасників дорожнього руху, або сталося пошкодження складових та деталей ТЗ під час стоянки, якщо неможливо встановити винну особу (за виключенням викрадення зовнішнього навісного обладнання) та розмір такого збитку не перевищує 5 % від страхової суми, зазначеної в п. 1.10 цього договору, але не більше 50  000 грн. по такому страховому випадку.
Так, згідно акту виконаних робіт №3065/21/07/20 від 27.07.2020 року, СТО ФОП Сінкевич О.С. було виконано роботи, що пов`язані з відновлення авто Ravon R2 д.н.з. НОМЕР_1 на суму 20 290,00 грн.
В свою чергу, розмір страхової суми, зазначеної в п. 1.10 цього договору, становить 182  000 грн., отже 5 % від вказаної суми складає 9  100 грн.
За наведених обставин, сума відновлювального ремонту перевищує 5 % від страхової суми, а тому відповідно є обов`язковим подання позивачем документів визначених частиною 4 п. 2.7.2.5 договору, тобто довідок, протоколів, постанов, рішень, вироків тощо, виданих повноважним державним органом (посадовою особою).
Позивач, в свою чергу, вказує, що він скористався своїм правом, встановленим   підпунктом 2.7.2.6 договору,  на не подання наведених документів та зазначає, що разом із заявою про виплату страхового відшкодування від 07.08.2020 він надав всі необхідні документи.
Колегія суддів зазначає, що із вказаної заяви про виплату страхового відшкодування не вбачається надання позивачем відповідачу необхідних йому документів для визначення події страховим випадком.
При цьому, відповідач зазначає, що позивач надав йому лише фото відремонтованого ТЗ, а також Акт виконаних робіт №3065/21/07/20 від 27.07.2020 року.
В матеріалах справи наявні вказані документи, а також фото пошкодженого ТЗ до ремонту, доказів надання яких (фото) відповідачу позивач не представив.
Відповідно до п. 2.7.2.7 договору страхувальник зобов`язаний до усунення (ремонту) пошкоджень, заподіяних в результаті події, що має ознаки страхової, надати страховику (його представнику) пошкоджений ТЗ для огляду, про що страховик складає  Акт огляду, де фіксуються зазначені пошкодження. Час і місце огляду ТЗ узгоджуються сторонами цього договору.  
Станом на час прийняття оскаржуваного наразі рішення суду першої інстанції у матеріалах даної справи був відсутній  Акт огляду пошкодженого ТЗ.
В свою чергу, разом з апеляційною скаргою позивач надає додатковий доказ, а саме Акт технічного стану №146190.
В обґрунтування неможливості подання вказаного доказу до суду першої інстанції апелянт вказує, що оскільки підставою відмови у виплаті страхового відшкодування відповідачем було визначено обставини ненадання страхувальником документів, визначених частиною 4 п. 2.7.2.5 договору, позивач не збирав доказів на підтвердження огляду пошкодженого ТЗ.
Колегією суддів не приймається наведений додатковий доказ, а також інші документи, а саме виписки з електронної пошти позивача, надані лише на стадії апеляційного провадження, враховуючи наступні підстави.
В силу принципів диспозитивності та змагальності господарського судочинства, сутність яких викладено в статтях 13, 14 Господарського процесуального кодексу України, а також приписах статті 74 цього Кодексу, збирання доказів у справі не є обов`язком суду. 
Навпаки, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування у господарському процесі покладений виключно на сторони спору, кожна з яких несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 80 цього Кодексу, чітко врегульовано порядок та строки подання доказів учасниками справи. Так, за частиною 2 вказаної статті позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Згідно частини 4 цієї статті, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Частина 5 цієї статті визначає, що у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. 
Отже, за змістом вказаних норм всі докази, які підтверджують заявлені вимоги, мають бути подані позивачем одночасно з такою заявою, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена позивачем до суду та належним чином обґрунтована. 
Позивач не повідомляв суд першої інстанції  відповідно до ч. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України про неможливість подання певного доказу у встановлений строк.
Згідно з приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Колегія суддів зазначає, що не визначення відповідачем підставою відмови у виплаті страхового відшкодування відсутність надання до огляду пошкодженого ТЗ, не звільняє позивача від обов`язку подати до суду всі наявні у нього докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог.
Так, позивач, заявляючи  вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування повинен довести відсутність з його боку порушень умов договору страхування, які б могли бути підставою для відмови у здійсненні такого відшкодування на його користь.
Враховуючи недоведеність позивачем обставин неможливості подання вказаних доказів до суду першої інстанції,  наведені документи не приймаються апеляційним судом.
Стосовно наявних у матеріалах справи рахунку СТО та Акту виконаних робіт №3065/21/07/20 від 27.07.2020 року, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 1.8.2 договору позивачем обрано умови страхового відшкодування по ризикам "Пошкодження" Варіант В (СТО за направленням страховика несертифіковане по марці, моделі ТЗ за п. 1.4).
Так, згідно п. 2.8.9 договору у випадку пошкодження ТЗ, застрахованого по ризику "Пошкодження", розмір збитку визначається на підставі:
2.8.9.1. калькуляції витрат на відновлення пошкодженого ТЗ, яка складається страховиком за допомогою програмного комплексу "Audatex", або калькуляції за актом авто товарознавчої експертизи, з якою згоден страховик, або
2.8.9.2. рахунків на проведення відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого ТЗ на сертифікованому або несертифікованому СТО (згідно п. 1.8.2 цього договору), на яку страхувальник був направлений страховиком, або   
2.8.9.3. рахунків попередньо погоджених зі страховиком, з СТО на вибір страхувальника на проведення відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого ТЗ.
В матеріалах справи відсутні докази направлення відповідачем пошкодженого ТЗ позивача на СТО ФОП Сінкевич О.С., а також докази попереднього погодження відповідачем рахунків з СТО на вибір позивача.
За наведених обставин, враховуючи ненадання позивачем відповідачу необхідних доказів, за допомогою яких останній міг би встановити обставини щодо належності події до страхового випадку, а також визначити обґрунтований розмір збитку, колегія суддів погоджується із висновком  місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову. 
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до               ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (апелянта).
Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281  - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетман Глобал" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 у справі №908/895/21  - без змін.
2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника -  позивача   у справі.
3.  Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 у справі №908/895/21.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку з урахуванням вимог п. 2 ч. 3 ст. 286 Господарського процесуального кодексу України шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови  складено: 06.12.2021 року.

Головуючий суддя                                                            Є.Ю. Пономаренко 

Судді                                                                                М.А. Руденко

                                                                                М.А. Барсук