ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа №320/2810/21                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді                                                                      Ключковича В.Ю.,
суддів                                                                                          Беспалова О.О.,
                                                                                                    Грибан І.О.,
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ірпінської міської ради Київської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Ірпінської міської ради Київської області, в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду клопотання позивача про затвердження документації та передачі у власність земельної ділянки (вх. №Л-16422 від 16.02.2021);
- зобов`язати відповідача затвердити документацію із землеустрою та передати позивачу безоплатно у власність земельну ділянку з кадастровим номером 3222485200:05:001:5387, площею 1,4827 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в Київській області Бучанського району с. Михайльвська-Рубежівка.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.08.2021 адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльність Ірпінської міської ради щодо невчасного розгляду клопотання ОСОБА_1 про затвердження документації із землеустрою та передачі ОСОБА_1 безоплатно у власність земельної ділянки з кадастровим номером 3222485200:05:001:5387, площею 1,4827 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в Київській області, Бучанський район, с. Михайлівка-Рубежівка;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 по справі №320/2810/21 в частині відмови задоволення позовної вимоги про затвердження проекту землеустрою, поданого на затвердження 16.02.2021 за вхідним номером №Л-16422 та ухвалити нове судове рішення у відповідній частині, зобов`язавши відповідача затвердити відповідний проект землеустрою.
Позивач вважає, що земельна ділянка з кадастровим номером 3222485200:05:001:5387 не ліквідована як предмет юридичного спору. Відповідачем не надано жодних доказів, які свідчили б про відсутність вказаної земельної ділянки в архівному шарі Національної кадастрової системи Держгеокадастру.
Позивач вказує, що у даному випадку, поділ відповідачем спірної земельної ділянки з кадастровим номером 3222485200:05:001:5387 на 24 окремі ділянки, не може братись до уваги, оскільки вказані обставини не були підставою для прийняття оскаржуваного рішення Ірпінської міської ради, а були вчинені відповідачем, безпосередньо за кілька днів до прийняття судового рішення по справі, з метою створення штучних перешкод в реалізації мого права та законних інтересів.
Також, позивач посилається на правову позицію Верховного Суду у справах №591/5935/17 та №316/979/18.
01.11.2021 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення. Відповідач звертає увагу, що будь-яка земельна ділянка припиняє існування, як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі поділу або об`єднання земельних ділянок. Затребувана позивачем ділянка, на виконання рішення Ірпінської міської ради від 08.04.2021 №607-7-VIII, розділена на 26 окремих земельних ділянки, а тому, в силу приписів Земельного кодексу України, не існує.
Керуючись частинами 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
Матеріалами справи підтверджено, що 27.05.2020 ГУ Держгеокадастру у Київській області зареєструвало клопотання вх. №11235/0/94-20 про надання дозволу на розробку документації із землеустрою в межах ділянки з кадастровим номером: 3222485200:05:001:5387, орієнтовною площею 1,4827 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, за межами Михайлівсько-Рубежівської сільської ради.
Зазначене клопотання подавалось через електронний сервіс Держгеокадастру з метою реалізації свого права на першочергове відведення землі як учаснику бойових дій згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та статей 118, 121 Земельного кодексу України. Відповідно до офіційного витягу з Державного земельного кадастру (далі - ДЗК), яке надавалось позивачем разом із зазначеним клопотанням, вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером: 3222485200:05:001:5387 зареєстрована 21.04.2015 в ДЗК та на час подання клопотання, обліковувалась як державна власність.
Втім, рішення щодо розгляду вказаного клопотання ОСОБА_1 , у строки визначені статтею 118 Земельного кодексу України, прийнято не було.
06.07.2020 позивач замовив у Київській обласній філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки. В цей же день між ОСОБА_1 та Київською обласною філією ДП «Центр Державного земельного кадастру» укладено договір №202999000076-ПЗ на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
10.07.2020 позивач повідомив ГУ Держгеокадастру у Київській області про замовлення зазначеного проекту.
Як вбачається висновку ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області №11325/82-20 від 02.09.2020 вказаний проект погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України.
В подальшому, погоджений проект передано до Держгеокадастру для реєстрації внесення змін до відомостей про земельну ділянку та замовлено витяг.
03.08.2020 ГУ Держгеокадастру у Київській області видало наказ №10-10775/15-20-сг про відмову у надані дозволу на розробку проекту землеустрою.
Не погоджуючись із вказаним наказом, ОСОБА_1 оскаржив його до суду.
За результатом розгляду адміністративної справи №320/7460/20 наказ Головного управління Держгеокадастру у Київській області №10-10775/15-20-сг від 03.08.2020 визнано неправомірним та скасовано.
23.12.2020 на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.11.2020 у справі №320/7460/20, ГУ Держгеокадастру у Київській області надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку документації землеустрою зазначеної у клопотанні від 27.05.2020 №11235/0/94-20 (наказ №2834-УБД від 23.12.2021). Наказ №2834-УБД додано до проекту (відповідні сторінки проекту скоректовано посиланням на наказ №2834-УБД від 23.12.2020, а дату складання договору №202999000076-ПЗ від 06.07.2020 залишено без змін.
У подальшому, скоректований проект повторно подано на погодження до Держгеокадастру.
Як вбачається з висновку №2348/88-21 від 29.01.2021 ГУ Держгеокадастру в Полатвській області повторно погоджено проект.
ОСОБА_1 04.02.2021 подав погоджений проект на затвердження через центр надання адміністративних послуг.
09.02.2021 ГУ Держгеокадастру у Київській області листом №1282/0-1044/0/17-21 відмовило у затвердженні проекту, у зв`язку з тим, що земельну ділянку, зазначену в проекті, передано в комунальну власність до Ірпінської міської громади.
Відповідно до роз`яснення голови Держгеокадастру стосовно затвердження технічної документації після 15.12.2020: «Громадяни, які розпочали розробку документів, але так і не подали їх на затвердження до сьогоднішнього дня, зможуть затвердити документацію вже у територіальних громадах, яким будуть передані земельні ділянки. Важливо, що процес оформлення земельних ділянок не потрібно починати з нуля. До територіальних громад можна буде звернутися з документацією розробленою на основі дозволу виданого Держгеокадастром»
16.02.2021 позивач подав клопотання про затвердження документації та передачу власність земельної ділянки до Ірпінської міської ради (вх. №Л-16422 від 16.02.2021).
Оскільки в місячний строк вказане клопотання не розглянуто відповідачем, ОСОБА_1 15.03.2021 подав даний позов до суду першої інстанції.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог в частині, суд першої інстанції прийшов до висновку, що Ірпінською міською радою невчасно розглянуто клопотання ОСОБА_1 про затвердження документації із землеустрою та передачі ОСОБА_1 безоплатно у власність земельної ділянки з кадастровим номером 3222485200:05:001:5387, площею 1,4827 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в Київській області, Бучанський район, с. Михайлівка-Рубежівка, що порушило законні права та інтереси позивача, що свідчить про допущену бездіяльність.
Втім, суд першої інстанції дійшов висновку відмову у задоволенні вимоги позивача про зобов`язання Ірпінської міської ради затвердити документацію із землеустрою та передати ОСОБА_1 безоплатно у власність земельну ділянку з кадастровим номером 3222485200:05:001:5387, площею 1,4827 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в Київській області Бучанського району с. Михайльвська-Рубежівка, оскільки на момент прийняття судом рішення земельної ділянки з кадастровим номером 3222485200:05:001:5387, площею 1,4827 га не існує.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржувалось в частині задоволених позовних вимог, то в цій частині таке судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.
Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 №7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пунктів 9 та 13 ст. 791 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі поділу або об`єднання земельних ділянок.
За приписами ч. 8 ст. 186 ЗК України підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.
Згідно з ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин визначені статтею 12 ЗК України, відповідно до приписів частини 1 якої до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить:
а) розпорядження землями територіальних громад;
б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;
в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;
г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;
ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст;
д) організація землеустрою;
е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів;
є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства;
ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу;
и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом;
і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок;
ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст;
й) вирішення земельних спорів;
к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.
Стронами у справі не заперечується, що станом на час подання даного позову (15.03.2021), що земельна ділянка кадастровий номер 3222485200:05:001:5387 перебувала у комунальній власності.
Матеріалами справи підтверджено, що 08.04.2021 Ірпінська міська рада на сьомій сесії восьмого скликання прийняла рішення №607-7-VIII «Про розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності Ірпінської міської територіальної громади», яким надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності Ірпінської міської територіальної громади (кадастровий номер 3222485200:05:001:5387) площею 1 4827 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Ірпінської міської територіальної громади згідно схеми поділу.
08.04.2021 рішенням Ірпінської міської ради №790-7-VIII «Про розгляд заяви гр.. ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Ірпінської міської територіальної громади (раніше Михайлівсько-Рубежівська сільська рада)» позивачу відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,4827 га (кадастровий номер 3222485200:05:001:5387) та передачі її у власність.
30.09.2021 Ірпінська міська рада на чотирнадцятій сесії восьмого скликання прийняла рішення №31645-14-VIII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в с. Михайлівка-Рубежівка та передачу у власність громадянам, згідно додатку 1, яким:
- затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності загальною площею 1,4827 га (кадастровий номер 3222485200:05:001:5387) для ведення особистого селянського господарства в с. Михайлівка-Рубежівка на 26 (двадцять шість) земельних ділянок;
- віднесено земельні ділянки до земель запасу Ірпінської міської територіальної громади;
- передано у власність громадян земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства в с. Михайлівка-Рубежівка згідно додатку 1;
- проведено державну реєстрацію права власності на земельні ділянки згідно вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Зважаючи на встановлені обставини та зазначені норми, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, щодо відмови у задоволенні вимоги позивача про зобов`язання Ірпінської міської ради затвердити документацію із землеустрою та передати ОСОБА_1 безоплатно у власність земельну ділянку з кадастровим номером 3222485200:05:001:5387, площею 1,4827 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в Київській області Бучанського району с. Михайльвська-Рубежівка, оскільки, на момент прийняття судом першої інстанції рішення, земельної ділянки з кадастровим номером 3222485200:05:001:5387, площею 1,4827 га не існує.
Крім того, матеріали справи не містять доказів скасування рішення Ірпінської міської ради №607-7-VIII «Про розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності Ірпінської міської територіальної громади».
Враховуючи наведене вище, а також той факт, що земельна ділянка з кадастровим номером 3222485200:05:001:5387 припинила існування як об`єкт цивільних прав у зв`язку з її поділом, враховуючи приписи ч. 8 ст. 186 Земельного кодексу України, суд приходить до висновку, що відповідач не мав законних підстав для затвердження проекту землеустрою та передачі вказаної земельної ділянки у власність позивача.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Разом з цим, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм процесуального права, втім порушено норми матеріального права, відтак оспорювань рішення підлягає зміні в мотивувальній частині.
У свою чергу, вказані в апеляційних скаргах доводи позивача не свідчать про наявність передбачених ст. 317 КАС України підстав для скасування рішення суду першої інстанції, зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315, 316, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      В.Ю. Ключкович

Судді                                                                                          О.О. Беспалов

                                                                                                    І.О. Грибан