ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" грудня 2021 р.           Справа№ 910/3611/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Кропивної Л.В.
суддів:            Руденко  М.А. 
          Сітайло Л.Г. 
 
представники сторін не викликались,
розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва (суддя - Паламар П.І.) від 18.06.2021 у справі №910/3611/21 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алмейда Груп»
до Акціонерного товариства «Українська залізниця»
прo відшкодування збитків у сумі 142012, 61 грн,-
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Алмейда Груп» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення збитків у сумі 142012, 61 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідач (перевізник) у серпні 2020 року здійснював за замовленням позивача (вантажовідправник) перевезення залізничних вагонів №№ 95238879, 95204152, 95170031, 58535931, 95186417, 95284451 із зерновими (пшеницею) загальною вагою 417450 кг зі станції відправлення Рубіжне Донецької залізниці до станції призначення Миколаїв-Вантажний (експ.) Одеської залізниці, для подальшого вивезення водним транспортом СТОВ "Агрофірма Марківське" для ТОВ "Сингента" через вантажовласника ТОВ "КОФКО Агрі Ресорсіз Україна" по договору з ТОВ "Сингента" (відмітка в графі 15), вантажоодержувач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДССК" в квоту ТОВ "КОФКО Агрі Ресорсіз Україна". При розкритті вагонів № 95204152, №95238879 і проведенні переважування була встановлена недостача зернових вагою 20650 кг, що перевищує норму природних втрат (0,5% від маси вантажу). Виходячи з вартості 1 т вантажу 7117 грн з ПДВ, позивач просив стягнути з відповідача 142012,61 грн збитків у розмірі вартості втраченого вантажу.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.06.2021 позовні вимоги задоволено повністю.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо збереження вантажу під час перевезення, у зв`язку із чим він зобов`язаний відшкодувати заподіяні позивачу збитки. При цьому, суд відхилив твердження відповідача про те, що поданий договір купівлі-продажу не є належним та допустимим доказом вартості вантажу, оскільки положення ст.ст. 114, 115 Статуту залізниць України (Статут) не визначають вичерпного переліку документів, якими може підтверджуватись вартість вантажу. 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство «Українська залізниця» звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2021 у справі № 910/3611/21 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що телефонограма вантажоодержувача щодо проведення комісійної перевірки вагонів надійшла на станцію Миколаїв-Вантажний 11.08.2020 об 10 год. 10 хв., тобто лише через 7 годин після фактичної видачі вагонів з вантажем на їх забирання зі станції на власну територію, де усю відповідальність по забезпеченню схоронності вантажу несе саме власник вантажу, тоді як доказів неможливості втрати вантажу піж час перебування вагонів на залізничній під`їзній станції матеріали справи не містять. Оскільки, для перевезення зерна використовувались залізничні вагони - зерновози, вагони в комерційно придатному стані, тож у залізниці були відсутні підстави для складання комерційних актів. При цьому, видача вагонів відбулась без зауважень 11.08.2020. Крім того, відповідач наголосив, що позивач не дотримався обов`язкової процедури подання скарги на таку відмову у складанні комерційного акту, а лист від 12.08.2020 не є такою скаргою.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2021 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Сітайло Л.Г., Пашкіна С.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 поновлено апелянту пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення та відкрито апеляційне провадження, роз`яснено сторонам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2021 у справі № 910/3611/21 до прийняття апеляційним господарським судом кінцевого рішення.
07.09.2021до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, в якому він заперечив проти її задоволення та наголосив, що за відсутності власних ваг у залізниці на станції призначення, для проведення первинного контрольного звіряння маси вантажу у вагонах при виникненні спірних обставин є неминучою необхідність переміщення вагонів з колії залізниці на термінал до ваг вантажоодержувача, яке можливе виключно за фактом оформлення (підписання) сторонами пам`ятки за формою ГУ-45, форма якої не передбачає можливості надання зауважень. На думку позивача, підписання пам`ятки без зауважень не може свідчити про належне виконання відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за договором перевезення в частині збереження вантажу. За спірних обставин, відповідач на вимогу позивача мав скласти комерційний акт відповідно до положень ст. 129 Статуту. Щодо листа від 12.08.2020, то оскільки Правилами не визначено обов`язкової форми або вимог до змісту скарги, такий лист може вважатись скаргою на дії станції призначення з відмови в комісійному зважуванні вагонів. Також позивач наголосив, що поданий ним висновок експерта є належним та допустимим доказом, оскільки при експертному дослідженні встановлювались обставини, що входять до предмету доказування у даній справі.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2021 справу № 910/3611/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Сітайло Л.Г., Руденко М.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 прийнято апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення господарського суду міста Києва від 18.06.2021 у справі №910/3611/21 до провадження у визначеному складі суддів.
Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 13.03.2020 на підставі заяви про прийняття пропозиції укладення договору між позивачем (замовник) та відповідачем (перевізник) укладено договір №99-34972142/2020-001 про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, що підтверджується інформаційним повідомленням, надісланим відповідачем засобами телекомунікаційного зв`язку на адресу позивача.
Згідно п.п. 1.1., 1.3., 1.4. договору предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги.
Перевезення - послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому договором порядку. Перевезення оформлюється накладною відповідно до договору, Статуту залізниць України, Збірника Тарифів та Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів, Правил перевезення вантажів, СМГС, КОТІФ відповідно.
Надання послуг за договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.
Відповідно до п. 5.6. договору передбачено, що перевізник відповідає за шкоду спричинену вантажу та/або вагонам замовника відповідно до законодавства.
31.07.2020 між позивачем (виконавець) та СТОВ "Агрофірма Марківське" (замовник) було укладено договір № АЛМ-3107 на транспортно-експедиційне обслуговування, згідно якого позивач зобов`язався надати замовнику послуги пов`язані з навантаженням, сертифікацією, митним оформленням, організацією перевезення зернових, зернобобових, олійних культур і продуктів їх переробки (вантаж) залізничним транспортом при здійсненні перевезень всередині України та/або на експорт/імпорт за реквізитами замовника.
У серпні 2020 року відповідач за замовленням позивача (вантажовідправник) здійснював перевезення зернових (пшениця) у залізничних вагонах №№ 95238879 масою 69650 кг, 95204152 - 69550 кг, 95170031 - 69650 кг, 58535931 - 69550 кг, 95186417 - 69550 кг, 95284451 - 69500 кг зі станції відправлення Рубіжне Донецької залізниці до станції призначення Миколаїв-Вантажний (експ.) Одеської залізниці, вантажоодержувач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДССК".
Вказана обставина підтверджуються наявною у матеріалах справи залізничною накладною № 49995095, згідно з якою вантаж був прийнятий до перевезення відповідачем.
Відповідно до графи 20 залізничної накладної № 49995095 вантаж пшениця перевозився відповідачем насипом.
Після прибуття вагонів на станцію призначення одержувач здійснив первинне переваження вказаних вище вагонів на брутто (у завантаженому стані) на власних вагонних вагах та виявив різницю із вагою відправника в сторону зменшення (недостача вантажу), зокрема, у вагонах №№ 95204152 вагою 12650 кг, 95238879 - 8000 кг, а загалом 20650 кг, що перевищує норму природних втрат (0,5% від маси вантажу).
11.08.2020 одержувач заявив вимогу до начальника станції призначення Миколаїв-Вантажний (експ.) Одеської області № 1108-2/20 про проведення комісійної перевірки вантажу у вагонах №№ 95204152, 95238879 та складення комерційного акта.
Листом № 453/М від 11.08.2020 залізниця відмовила вантажоодержувачу у проведенні комісійної перевірки вантажу у вагонах №№ 95204152, 95238879 комерційні акти щодо цих вагонів складені не були.
На підставі положень ч. 2 ст. 130, ст. 133 Статуту Товариство з обмеженою відповідальністю "ДССК" (вантажоодержувач) передало позивачу право пред`явлення позову за недостачу вантажу у вищевказаних залізничних вагонів, що підтверджується переуступним підписом вантажоодержувача на залізничні накладній № 49995095.
У зв`язку з відмовою залізницею у комісійній перевірці вантажу на ім`я начальника Дирекції залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій регіональної філії "Одеська залізниця" позивачем листом № 1208 від 12 серпня 2020 р. було подано скаргу, відповідь на яку одержано не було.
Зі змісту указаного листа вбачається, що позивач оскаржував бездіяльність начальника станції Миколаїв-Вантажний щодо складення комерційних актів та просив начальника дирекції усунути вказані порушення.
Згідно висновку експерта № 120/0737/1 від 14 серпня 2020 при зважуванні і огляді двох залізничних вагонів №№ 95204152, 95238879 за непорушними пломбами відправника, завантажених зерном пшениці, фактична загальна маса нетто складає 118550 кг, що на 20650 кг менше проти даних, вказаних у залізничній накладній. Вагони мають сліди механічного впливу на розвантажувальні люки.
На думку суду першої інстанції, встановлені актом експертизи обставини свідчать про пошкодження спірних вагонів №№ 95204152, 95238879 під час їх перевезення залізницею. Це свідчить про протиправне втручання до цих вагонів сторонніх осіб під час його перевезення відповідачем, що призвело до недостачі 20650 кг вантажу.
На підтвердження вартості втраченого вантажу позивачем надано договір купівлі-продажу № 178/20/П від 30 липня 2020 р., укладений між СТОВ "Агрофірма Марківське" (продавець) та ТОВ "Сингента" (покупець), за п. 4.2. якого ціна товару (українська м`яка пшениця 3 класу врожаю 2020 р.) за 1 метричну тону становить 7117 грн.Виходячи з вартості 1 т пшениці 7117 грн з ПДВ вартість втраченого вантажу складає загалом 142012,61 грн (87553,33 грн+54459,28 грн).
Оскільки відповідач належним чином не виконав зобов`язань щодо збереження вантажу під час перевезення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що він зобов`язаний відшкодувати заподіяні позивачу збитки.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
В силу приписів ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Частиною 1 ст. 924 Цивільного кодексу України передбачено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.
Згідно зі ст. 127 Статуту залізниця несе матеріальну відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення багажу, вантажобагажу, а також за прострочення його доставки, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування, пошкодження, прострочення відбулися не з її вини.
Водночас згідно зі ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт"обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом.
Відповідно до ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми,які складають станції залізниць.
Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу,багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.
Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу,багажу чи вантажобагажу.
В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу,багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.
Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється правилами.
Пунктом 3 Правил складання актів визначено, що акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами. Один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.
Комерційний акт згідно з п. 10 Правил складання актів підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.
В матеріалах справи наявні акти загальної форми від 14.08.2020 щодо зважування вагонів №№ 95204152, 95238879, складені представниками вантажовідправника, вантажоодержувача та експерта Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області, який втім не містить підпису уповноважених працівників залізниці.
Так, спірні вагони було подано для приймання вантажу одержувачем на під`їзні колії ТОВ «ДССК». При оформленні залізничної накладної позивач як вантажовідправник вказав в графі 10 найменування станції призначення, а в графі 11 здійснив запис про подачу вагонів на під`їзні колії.
Відповідно до п.1.1. Правил обслуговування залізничних під`їзних колій (статті 12, 64-77 Статуту), затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, до залізничних під`їзних колій належать колії, що з`єднані із загальною мережею залізниць безперервною рейковою колією і належать підприємствам, підприємцям, організаціям, установам, незалежно від форм власності, а також громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності.
Залізничні під`їзні колії призначено для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств у взаємодії із залізничним транспортом загального користування.
Згідно з п. 4.6. зазначених Правил обслуговування залізничних під`їзних колій обов`язок охорони вагонів і вантажів на під`їзній колії покладається на підприємство. Якщо під`їзна колія обслуговується локомотивом залізниці, то охорону вагонів і вантажів до моменту фактичної подачі вагонів і з моменту забирання вагонів з під`їзної колії організовує залізниця.
Згідно з абз. 2 п. 8 Правил видачі вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування.
Відповідно до положень, викладених в абз. 2 п. 10 Правил видачі вантажів при подаванні вагонів на під`їзні колії передача їх провадиться в місцях, установлених договорами про подавання й забирання вагонів або договорами про експлуатацію під`їзної колії, і засвідчується підписами представників станції й одержувача в пам`ятці про подавання/забирання вагонів.
За приписами п. 11 Правил видачі вантажу при передаванні завантажених вагонів і контейнерів сторони зобов`язані зовнішнім оглядом пересвідчитись у справності кузова вагона (контейнера), наявності та цілісності пломб, запірно-пломбувальних пристроїв (ЗПП), відповідності відтиску на них даним, зазначеним у перевізних документах. При перевезенні вантажів на відкритому рухомому складі сторони переконуються у відсутності слідів утрати й пошкодження вантажу.
Якщо при передаванні вагонів чи контейнерів буде виявлено їх пошкодження, ознаки недостачі, псування або пошкодження вантажу на відкритому рухомому складі або в критих вагонах без пломб, коли таке перевезення передбачено Правилами, несправність пломб (ЗПП), їх відсутність, якщо у перевізних документах є відмітка про їх накладання, видача вантажу провадиться за участю представника залізниці із складанням у відповідних випадках комерційного акта. У таких випадках вагони, контейнери до перевірки вантажу пломбуються пломбами (ЗПП) станції із складанням акта загальної форми і до прибуття представника станції для перевірки вантажу не вважаються переданими в користування одержувачу. Знімаються ці пломби (ЗПП) в присутності представника залізниці.
Пунктом 23 Правил видачі вантажів встановлено, у разі вивантаження на місцях загального користування вимога щодо перевірки маси вантажів може бути заявлена письмово одержувачем до початку вивантаження. Вимога щодо перевірки маси вантажу у вагонах, що подаються на під`їзну колію, може бути заявлена в момент приймання вагонів у пункті, встановленому договором.
Відповідно статті 52 Статуту на станції призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу в разі: прибуття вантажу в пошкодженому вагоні (контейнері), а також у вагоні (контейнері) з пошкодженими пломбами (ЗПП) відправника або пломбами (ЗПП) попутних станцій; прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження на відкритому рухомому складі або в критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачено Правилами; прибуття швидкопсувного вантажу з порушенням граничного терміну його перевезення або з порушенням температурного режиму транспортування в рефрижераторних вагонах (контейнерах); прибуття вантажу, який був завантажений залізницею; видачі з місць загального користування вантажів, вивантажених залізницею.
У решті випадків вантажі, завантажені відправником, і ті, що прибули в справних вагонах, контейнерах із непошкодженими пломбами (ЗПП) відправника, а також без ознак недостачі, псування, пошкодження на відкритому рухомому складі або в критих та інших вагонах без пломб, якщо такі перевезення передбачені Правилами, видаються без перевірки їх кількості й стану.
Одержувачем внесено в графу 53 накладної № 49995095 дату одержання вантажу - 10.08.2020, номер довіреності на одержання вантажу, дати її видачі, серію і номер паспорта матеріально відповідальної особи, яка одержала вантаж, та накладено електронний цифровий підпис одержувача 10.08.2020 об 21 год. 08 хв.
Відповідно до пам`ятки про подавання вагонів №1625 спірні вагони були передані на під`їзну колію 6144 ТОВ "ДССК" 11.08.2020 об 03 год. 00 хв. Вказана пам`ятка підписана представником вантажовласника без зауважень.
При цьому, із телефонограмою (об 10 год. 10 хв.) та заявою вантажоодержувач звернувся лише 11.08.2020, тобто після прийняття вагонів без зауважень.
Таким чином, враховуючи, що представник станції передав, а представник вантажовласника прийняв вагони №№ 95204152, 95238879, та в момент приймання вагону вимога щодо перевірки маси вантажу заявлена не була, у відповідності до ст. 52 Статуту  були відсутні правові підстави для складання комерційного акту.
Враховуючи викладене, позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, як і не надав доказів порушення працівниками залізниці порядку перевірки вантажу та складення комерційного акту або акту загальної форми. 
При цьому, не заслуговують на увагу твердження позивача про те, що форма пам`ятки не передбачає можливості надання зауважень, позаяк у будь-якому випадку зауваження щодо стану вагонів та вимога про перевірку маси вантажу мала бути заявлена одержувачем у момент приймання вагонів, а не після їх фактичного отримання та утримування.
Щодо висновку експерта № 120/0737/1 від 14.08.2020, то на переконання колегії суддів він не є доказом втрати вантажу з вини залізниці, позаяк останній складений лише 14.08.2020, а в момент приймання вагонів жодних зауважень одержувачем заявлено не було.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено вини залізниці у втраті вантажу, у зв`язку із чим відсутні підстави для стягнення з останньої збитків у сумі 142012, 61 грн.
Відповідно до ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Виходячи з викладеного, колегія суддів, вважає висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача збитків у сумі 142012, 61 грн помилковим, а позовні вимоги в недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно, апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Судові витрати за подання позову та апеляційної скарги відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на позивача.
Керуючись приписами статей 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
1.          Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2021 у справі № 910/3611/21 - скасувати.
2.          Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.
3.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алмейда Груп» (01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, 20, код 34972142) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, код 40075815) 3405,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
4.          Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                      Л.В. Кропивна 

Судді                                                                                М.А. Руденко

                                                                                Л.Г. Сітайло