ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

07 жовтня 2021 року 	м.Дніпро	справа № 160/12944/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, до якої приєдналась Державна податкова служба України на окрему ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року у справі № 160/12944/20                     (суддя Голобутовський Р.З.) за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат” (далі – позивач) звернулося до суду із позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 24.11.2020 року, просило визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби, правонаступником є Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі – відповідач):
-№0001765013 від 19.03.2020 за формою “П”, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 2  009  213 284 грн.;
-№0003755013 від 29.09.2020 за формою “Р”, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 450 831 988,75 грн.;
-№0001745013 від 19.03.2020 за формою “ПС”, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510 грн..
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року позовні вимоги задоволено частково. Так, суд визнав протиправними та скасував оскаржені позивачем рішення відповідача: №0001765013 від 19.03.2020 за формою «П» та №0003755013 від 29.09.2020 за формою «Р». У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.
Також Дніпропетровський окружний адміністративний суд за виявленими під час розгляду справи фактами порушення вимог закону посадовими особами органів Державної фіскальної служби України (в подальшому Державної податкової служби України) постановив окрему ухвалу від 15 березня 2021 року, яку направив Державній податковій службі України  для вжиття невідкладних заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли встановленим судом порушенням.
В обґрунтування підстав для постановлення окремої ухвали суд першої інстанції посилався на те, що під час розгляду справи було встановлено наступне: тривале неприйняття уповноваженими на це посадовими особами Офісу великих платників податків ДФС (в подальшому Офісу великих платників податків ДПС) рішення щодо проведення документальної перевірки позивача за відсутності належного контролю зі сторони керівництва Державної фіскальної служби України (у подальшому – Державної податкової служби України) призвело до спливу строку, протягом якого могла бути проведена перевірка, що нівелює подальші наслідки такої перевірки, в т.ч. прийнятого податкового повідомлення-рішення №0001765013 від 19.03.2020 року.
Зазначені обставини призвели до скасування в судовому порядку податкових повідомлень-рішень: №0001765013 від 19.03.2020 за формою “П”, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 2009213284 грн., №0003755013 від 29.09.2020 за формою “Р”, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 450831988,75 грн. виключно з підстав порушення п. 102.1 ст. 102 ПК України, за наявності факту порушення податкового законодавства зі сторони позивача. 
Зважаючи на встановлення судом під час розгляду адміністративної справи порушення вимог закону посадовими особами органів Державної фіскальної служби України (в подальшому Державної податкової служби України), суд вважав за доцільне постановити окрему ухвалу та направити її до Державної податкової служби України для вжиття необхідних заходів.
Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (відповідач у справі) подало апеляційну скаргу   на окрему ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року. В апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просить скасувати окрему ухвалу у справі № 160/12944/20.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що фахівці контролюючого органу у спірних правовідносинах діяли у відповідності до норм Податкового законодавства, позапланова виїзна перевірка платника податків – позивача у справі – проведена в рамках 1095 днів, як це визначено ст. 102 ПК України. Строк складення акту перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, що судом першої інстанції було не враховано. Крім того, звертають увагу, що окрема ухвала виноситься судом у зв`язку з виявленням під час розгляду справи порушенням законності, що не охоплюються предметом спору та не можуть бути усунуті шляхом розв`язання спору по суті.
Державна податкова служба України подала заяву про приєднання до апеляційної скарги Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (т.4 а.с. 111-113), просить задовольнити скаргу відповідача та скасувати окрему ухвалу суду першої інстанції. В заяві зазначено, що порушення закону, виявлені судом під час розгляду справи № 160/12944/20 та наведені в окремій ухвалі від 15.03.2021, зокрема наслідки прийняття наказу та проведення перевірки поза межами 1095 днів, ґрунтуються виключно на позиції суду щодо правозастосування ст. 54, пункту 102.1 ст. 102 ПК України, без врахування положень підпункту 14.1.39 пункту 14.1 ст. 14 ПК України. Висновок суду про порушення закону зі сторони керівництва ДФС України щодо відсутності належного контролю за діяльністю посадових осіб Офісу великих платників податків, викладений в окремій ухвалі, є необґрунтованим, прийняття окремої ухвали не відповідає вимогам ч.1 ст. 249 КАС України.   
Позивачем у справі подано письмові заперечення як на апеляційну скаргу відповідача, так і на заяву про приєднання до апеляційної скарги. В своїх запереченнях позивач погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними в окремій ухвалі, та вказує на відсутність підстав для її скасування.
В судовому засіданні представники відповідача та особи, що приєдналася до апеляційної скарги, підтримали вимоги про скасування окремої ухвали суду першої інстанції у даній справі.
Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та заяви про приєднання до апеляційної скарги.
Переглядаючи оскаржену ухвалу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, зави про приєднання до скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанції норм процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Верховним Судом у складі колегії суддів палати Касаційного адміністративного суду розглядалась    справа № 821/597/18, в якій зроблено правовий висновок про відсутність підстав    для прийняття    окремої ухвали у разі, якщо суб`єктом владних повноважень вчиняються певні дії та приймаються відповідні рішення у відповідності до митного та податкового законодавства, незалежно від того, яке судове    рішення буде прийнято за результатами розгляду справи по суті заявлених позовних вимог (постанова від 18.10.2019).
Відповідно до частини першої    статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України  суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Тобто, окрема ухвала є способом реагування суду на випадки виявлення порушення законності та правопорядку, які не можуть бути усунені ним самостійно при вирішенні адміністративного спору з використанням представлених адміністративним процесуальним законом засобів.
Окрема ухвала виноситься судом у зв`язку з виявленням під час судового розгляду справи порушення законності з боку, зокрема, суб`єкта владних повноважень, які не охоплюються предметом спору та не можуть бути усунені шляхом розв`язання спору по суті.
У справі, що розглядається, в основу висновків суду першої інстанції про наявність підстав для постановлення окремої ухвали фактично покладено позицію про недотримання контролюючим органом строків, визначених ст. 102 ПК України для проведення перевірки, оформлення її результатів та прийняття рішень за наслідками перевірки, що і призвело в подальшому до скасування судом оскаржених позивачем податкових повідомлень-рішень.
Предметом позову у справі було скасування податкових повідомлень-рішень Офісу великих платників податків Державної податкової служби, правонаступником якого є Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків: №0001765013 від 19.03.2020 за формою “П”, №0003755013 від 29.09.2020 за формою “Р” та №0001745013 від 19.03.2020, прийнятих за результатами проведеної документальної перевірки на підставі акту перевірки №17/28-10-50-13/00190905 від 14.02.2020р.
Суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржена окрема ухвала суду першої інстанції не відповідає закріпленій    Кодексом адміністративного судочинства  Україні меті ухвалення такого процесуального судового рішення. Зазначена ухвала не сприяє будь-якому припиненню правопорушення та/або відновленню порушеного права позивача, що не може бути забезпечене вирішенням спору по суті.
Натомість, виявлені за наслідками розгляду адміністративної справи        порушення, допущені посадовими особами контролюючого податкового органу, усунені при вирішенні адміністративного спору шляхом часткового задоволення позовних вимог та скасування оскаржених податкових повідомлень-рішень. Підстави для додаткового реагування судом на такі порушення у спосіб постановлення окремої ухвали відсутні.
Таким чином, прийняття окремої ухвали в цій справі не відповідає вимогам частини першої    статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи викладене вище, наявні підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача, до якої приєдналася Державна податкова служба України, та скасування оскарженої окремої ухвали суду першої інстанції у даній справі.
Керуючись п.2 ч.1 ст.315, п.4 ч.1 ст.317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, до якої приєдналась Державна податкова служба України - задовольнити.

Окрему ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року у справі № 160/12944/20 - скасувати.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак