ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 605/644/20	Головуючий у 1-й інстанції Горуц Р.О. 	
Провадження № 22-ц/817/875/21 	Доповідач - Костів О.З.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Костів О.З. 
суддів -  Міщій О. Я., Шевчук Г. М., 
з участю секретаря - Іванюта О.М. 
представника відповідача — адвоката Рибачок А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 605/644/20 за апеляційною Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Карпати» на рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 25 травня 2021 року (ухвалене суддею Горуц Р.О.) в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Карпати» до Приватного підприємства «Качан-07», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди землі, визнання поновленим договору оренди землі шляхом визнання укладеною додаткової угоди та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Карпати» (надалі - ТОВ «Мрія Фармінг Карпати») звернулося в суд з позовом до Приватного підприємства «Качан-07» (надалі - ПП «Качан-07»), ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди землі, визнання поновленим договору оренди землі шляхом визнання укладеною додаткової угоди та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 04 грудня 2012 року між ТОВ «Багаті Чорноземи» та ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки площею 1.265 га. строком на 5 років з моменту його державної реєстрації, але в будь-якому разі строк цього договору закінчується після завершення збирання врожаю сільськогосподарських культур, які були засіяні (висаджені) під час дії цього договору. Позивач ТОВ «Мрія Фрамінг Карпати» є правонаступником ТОВ «Багаті Чорноземи». ТОВ «Мрія Фармінг Карпати» направляло відповідачці ОСОБА_2 листи-повідомлення із відповідними проектами додаткової угоди, з пропозицією продовжити дію договору оренди, але орендодавець ОСОБА_2 повідомила про своє бажання припинити дію договору та 12 грудня 2019 року уклала договір оренди землі з відповідачем ПП «Качан-07». Таким чином, позивач вважає порушеним його переважне право на укладення договору оренди землі, оскільки ними було повністю дотримано вимоги, зазначені у ст.33 Закону України «Про оренду землі».
У зв`язку з викладеним просив суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 12 грудня 2019 року, укладений між ПП «Качан-07» та ОСОБА_2 , скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 50590236 від 09 січня 2020 року та визнати поновленим договір оренди землі, шляхом визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки між ТОВ «Мрія Фармінг Карпати» та відповідачем ОСОБА_2 . 
Рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 25 травня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ТОВ «Мрія Фармінг Карпати» подало на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.
Апеляційна скарга мотивована тим, що протягом часу дії договору ТОВ «Багаті Чорноземи», правонаступником якого є ТОВ «Мрія Фармінг Карпати», не пізніше ніж за місяць до закінчення строку договору 22 грудня 2018 року направило орендодавцю лист-повідомлення від 01 липня 2018 року про наміри скористатися своїм переважним правом на поновлення договору на новий строк терміном на 7 років, із зазначенням розміру орендної плати 8% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки в рік, долучивши до такого листа відповідний проект додаткової угоди. Крім того, 05 лютого 2019 року ТОВ «Багаті Чорноземи» направило повторно орендодавцю лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, при цьому запропонувавши збільшення розміру орендної плати до 10% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки в рік. У відповідь на даний лист-повідомлення орендодавець направив лист-повідомлення від 20 лютого 2019 року про заперечення в поновленні договору оренди землі, згідно якого повідомила, що поновлювати дію договору не буде, не зазначивши причин відмови та з якими запропонованими умовами договору вона не погоджується, не запропонувала орендарю й інших прийнятних для неї умов договору та не повідомила про намір укласти договір оренди з іншим орендарем і запропоновані ним умови. На підставі наведених обставин та змісту листа-повідомлення від 20 лютого 2019 року, виходячи з положень статті 11 ЦК України, статті 2 Закону України “Про оренду землі”, відповідно до договору, орендар, вважаючи, що це повідомлення не створює будь-яких прав та обов`язків для сторін у розумінні статті 33 Закону України “Про оренду землі” та зважаючи на той факт, що орендодавець не приступив до самостійного використання земельної ділянки, після закінчення строку дії договору, а товариство продовжило використовувати земельну ділянку у своїй господарській діяльності та, використовуючи протягом 2019 року земельну ділянку, нараховано та виплачено орендодавцю орендну плату за 2019 рік, вважають, що мають переважне право на користування спірною земельною ділянкою. 12 грудня 2019 року ОСОБА_2 уклала з ПП “Качан - 07” договір оренди спірної земельної ділянки, який 09 січня 2020 року був зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується даними відповідної інформаційної довідки, отриманої через офіційний сайт Міністерства юстиції України.
Таким чином, діями відповідачів у вигляді укладення між ними оспорюваного договору оренди землі було порушено переважне право ТОВ “Багаті Чорноземи”, правонаступником якого є ТОВ «Мрія Фармінг Карпати», на поновлення договору та яке, в силу приписів ст.ст.15, 16 ЦК України, підлягає захисту. Разом з тим, судом першої інстанції не враховано викладених обставин щодо дотримання позивачем процедури, передбаченої ст.33 Закону України “Про оренду землі”, а також не враховано позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 18 січня 2018 року у справі № 910/12017/17 та Верховного Суду України в постановах по справах № 911/1707/15 від 25 травня 2016 року та №6-219цс14 від 25 лютого 2015 року.
У зв`язку з викладеним просить скасувати рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 25 травня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
13 серпня 2021 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від ПП «Качан-07» та представника ОСОБА_2 - адвоката Рибачок А.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу.
Відзив мотивований тим, що відповідачами не порушено переважне право ТОВ «Мрія Фармінг Карпати» на поновлення договору оренди землі, оскільки відповідачами дотримано умови та процедуру, визначені законом. Зазначає, що ОСОБА_2 , як власник земельної ділянки, для припинення договірних відносин своєчасно та в повній мірі виконала свої обов`язки, передбачені статтею 33 Закону України «Про оренду землі», у встановлені законом строки повідомила TOB «Багаті чорноземи» про свої наміри не продовжувати з ними орендні відносини на новий строк і тому вони не могли розраховувати на можливість такого поновлення в силу закону. Три листи-повідомлення ОСОБА_2 , направлені орендарю у письмовій формі, які ним отримано, підтверджують її волевиявлення не продовжувати з позивачем дію договору оренди. Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_2 не повідомила про укладення договору оренди землі з ПП «Качан-07» є безпідставними і не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки вказаний договір укладено 12 грудня 2019 року, тобто через рік після закінчення дії попереднього договору, і законом таке повідомлення не передбачено.
У зв”язку з викладеним просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 25 травня 2021 року залишити без змін.
В судовому засіданні 09 вересня 2021 року представник апелянта — ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на мотиви, викладені в ній.
Преставник відповідачки ОСОБА_4 проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду залишити без змін, зіславшись на мотиви, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.
Інші учасники в судове засідання не з”явилися.
Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідачки, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Судом встановлено наступні обставини.
Відповідачка ОСОБА_5 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, є власником земельної ділянки площею 1.265 га., кадастровий номер 6124884000:01:001:0335, розташованої на території Мирненської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області (на даний час Мирненського старостинського округу Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області) (т.1 а.с.14-15).
04 грудня 2012 року між ТОВ «Багаті Чорноземи» та ОСОБА_2 укладено договір оренди зазначеної земельної ділянк площею 1.265 га. строком на 5 років з моменту його державної реєстрації, але в будь-якому разі строк цього договору закінчується після завершення збирання врожаю сільськогосподарських культур, які були засіяні (висаджені) під час дії цього договору (з урахуванням ротації сільськогосподарських культур). 
Державну реєстрацію зазначеного договору здійснено 10 березня 2014 року, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 10 березня 2014 року, наданим реєстраційною службою Підгаєцького районного управління юстиції Тернопільської області (т.1 а.с.8-9).
Відповідно до п.20 Договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється упродовж 5 (п`яти) днів після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.
Однак, всупереч вказаним вимогам Договору, земельна ділянка площею 1.265 га., кадастровий номер 6124884000:01:001:0335, була передана орендарю та прийнята останнім у момент підписання договору, тобто більше ніж за 1 рік та 3 місяці до настання обставин, визначених п.20 договору.
Пунктом 8 Договору передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Поновлення договору оренди відбувається згідно ст.33 Закону України «Про оренду землі».
Листом-повідомленням від 01 липня 2018 року ТОВ «Багаті Чорноземи» повідомило орендодавця про намір скористатись своїм переважним правом оренди та продовжити дію договору оренди землі. Такий лист було направлено 22 грудня 2018 року та отримано орендодавцем 28 грудня 2018 року. До листа-повідомлення було додано проект Додаткової угоди до Договору оренди землі від 04 грудня 2012 року, в якому запропоновано продовжити дію договору оренди землі на 7 років, із викладенням п.9 Договору в новій редакції, а саме: “Орендна плата вноситься орендарем у розмірі 8% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки в рік в грошовій формі, або в натуральній формі -1800 кг. зерна та 50 кг. цукру щорічно”. Усі інші положення Договору залишено без змін (т.1 а.с.20-21).
Листом-повідомленням від 04 січня 2019 року, який надіслано 18 січня 2019 року та отримано ТОВ «Багаті Чорноземи», ОСОБА_2 повідомила про своє бажання припинити дію договору оренди після закінчення строку, на який його було укладено. До вказаного листа-повідомлення ОСОБА_2 було додано підписані нею два акти прийому передачі земельної ділянки, один з яких відповідач просила, після їх підписання позивачем, повернути їй (т.1 а.с.166-168).
05 лютого 2019 року позивачем повторно було надіслано лист-повідомлення відповідачці ОСОБА_2 від 28 січня 2019 року про намір скористатись своїм переважним правом оренди та продовжити дію договору оренди землі, із доданим до нього проектом Додаткової угоди до договору оренди землі від 04 грудня 2012 року, в якому запропоновано продовжити дію договору оренди землі на 7 років, із викладенням п.9 Договору в новій редакції, а саме: «Орендна плата вноситься орендарем у розмірі 10% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки в рік в грошовій формі, або в натуральній формі -1800 кг. зерна та 50 кг. цукру щорічно». Усі інші положення Договору, залишено без змін. Дані документи ОСОБА_2 отримала 08 лютого 2019 року (т.1 а.с.24-25).
12 березня 2019 року повторно (після закінчення строку договору) на адресу ТОВ «Багаті Чорноземи» було надіслано лист-повідомлення від 07 березня 2019 року, в якому остання повідомила, що не бажає поновлювати строк договору оренди землі, який було укладено між нею та ТОВ “Багаті Чорноземи” 04 грудня 2012 року (т.1 а.с.171).
24 квітня 2019 року рішенням загальних зборів учасників ТОВ “Мрія Фармінг Карпати” затверджено статут ТОВ “Мрія Фармінг Карпати” (протокол №24-04-2019), згідно якого позивач є правонаступником приєднаного ТзОВ “Багаті Чорноземи” в обсязі усіх його активів, капіталу та зобов`язань, переданих згідно передавального акту від 18 вересня 2018 року (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Товариство набуває статусу юридичної особи з усіма без виключення правами й обов`язками згідно українського законодавства з дня його державної реєстрації (пункти 1.5, 3.1 статуту товариства. (т. 1 а.с. 31-33)
12 грудня 2019 року між ОСОБА_2 та ПП «Качан-07» укладений договір оренди земельної ділянки (паю) сільськогосподарського призначення, який зареєстрований в установленому законом порядку 09 січня 2020 року, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передає, а ПП «Качан-07» приймає у строкове платне користування земельну ділянку площею 1.265 га. га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 6124884000:01:001:0335, яка розташована на території Мирненської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, строком на 10 десять років, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3325.19 грн., 11 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки або натуральною продукцією, яка вирощується орендарем у розмірі, що відповідає грошовому еквіваленту орендної плати (т.1, а.с.146-147).
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбаченого статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.
Частиною четвертою статті 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ч. 1 ст. 627 ЦК України)
Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».
Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.
Так, відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 цього Закону по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Частинами восьмою та дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.
Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України.
Тобто, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.
Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами 2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.
Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.
Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.
За змістом частини четвертої статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі №594/376/17-ц.
З аналізу матеріалів справи слідує, що ТОВ «Багаті Чорноземи» та ОСОБА_2 не досягли згоди щодо умов договору оренди на новий строк, оскільки власник земельної ділянки — орендодавець у своїх листах - повідомленнях неодноразово: 28 січня 2019 року та 07 березня 2019 року, вказувала на відсутність наміру продовжувати договірні відносини з оренди землі, обумовленого її бажанням самостійно розпоряджатись земельною ділянкою. Реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за наявності волевиявлення сторін. Матеріалами справи доведено про відсутність волевиявлення ОСОБА_2 , щодо поновлення договору оренди від 04 грудня 2012 року на умовах запропонованих ТОВ «Багаті Чорноземи».
Апеляційний суд зазначає, що повідомлення щодо переукладення договорів та щодо відмови продовжувати строк оренди землі, здійснені між ОСОБА_2 та ТОВ «Багаті Чорноземи», а ТОВ «Мрія Фармінг Карпати» стало правонаступником ТОВ «Багаті Чорноземи» лише після затвердження Статуту товариства 24 квітня 2019 року. Дія ж договору оренди землі від 04 грудня 2012 року, укладеного між ТОВ «Багаті Чорноземи» та ОСОБА_2 , закінчилася 05 березня 2019 року, тобто правовідносини між ними припинились.
Будь-яких дій з боку ТОВ «Мрія Фармінг Карпати» по відношенню до ОСОБА_2 не вчиняло.
При цьому, ОСОБА_2 у лютому 2019 році просила ТОВ «Багаті чорноземи» передати їй земельну ділянку після закінчення договору оренди землі, що останніми виконано не було.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 не повідомила позивача про намір укласти договір з іншим орендарем та не повідомила про запропоновані нею умови, які за обставин такого повідомлення могли бути прийнятними для них, як на підставу порушення переважного права ТОВ «Мрія Фармінг Карпати» на поновлення договору оренди землі, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки договір між ОСОБА_2 та ПП «Качан — 07» укладено лише 12 грудня 2019 року, тобто, більше як через пів року після припинення договору оренди із ТОВ «Багаті Чорноземи».
Крім того, за такий тривалий період часу думка ОСОБА_2 з приводу самостійного використання земельної ділянки чи передачі її в оренду іншому орендарю на більш вигідних умовах змінилась. При цьому остання, згідно вимог чинного законодавства, не зобов`язана кожного разу повідомляти попереднього орендаря, а тим більше того, з яким вже строк договору оренди закінчився, про свій намір, як вона буде використовувати земельну ділянку, яка перебуває у її приватній власності.
Посилання апелянта на те, що після закінчення договору оренди землі у 2019 році вони продовжували користуватись спірною земельною ділянкою, про що свідчить договір про надання сільськогосподарських послуг № СГ-62/МФ(к) від 01 лютого 2016 року, додаткова угода № 8 від 01 лютого 2019 року, акти виконаних робіт (надання послуг), додатків до акту здачі-прийняття послуг, актів розподілу ділянок по посівним площам/полю до додатку до акту здачі-прийняття послуг, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки ТОВ «Мрія Фармінг Карпати» самовільно розпоряджались (без будь-яких угод і домовленостей із ОСОБА_2 провели посівні роботи навесні 2019 року) цією земельною ділянкою.
Інші докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.
У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відмовляючи у задоволенні позову, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.
Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.
Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (частини 1, 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно зі статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Із матеріалів справи вбачається, що 10 серпня 2021 року ОСОБА_2 понесла витрати на правничу допомогу адвокатом Рибачок А.М. за написання відзиву на апеляційну скаргу та представництво її інтересів ним в суді апеляційної інстанції, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № б/н від 10 серпня 2021 року на суму 4000 грн.
Беручи до уваги характер виконаної адвокатом роботи (складання відзиву на апеляційну скаргу, представництво у суді), принципів співмірності та розумності судових витрат, складності справи, критерій реальності адвокатських витрат, участь у судових засіданнях апеляційного суду, заявлених клопотаннях, виходячи з конкретних обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення клопотання ОСОБА_2 про стягнення понесених витрат за надання професійної правничої допомоги адвокатом Рибачок А.М. та стягнення з ТОВ «Мрія Фармінг Карпати» на її користь 4000 грн. на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Карпати» – залишити без задоволення.
Рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 25 травня 2021 року — залишити без змін.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Карпати» на користь ОСОБА_1 4000 грн. за надання професійної правничої допомоги в апеляційному суді.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Дата складення повного тексту постанови — 11 жовтня 2021 року.

Реквізити сторін.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Карпати», юридична адреса місцезнаходження: 78151, Івано-Франківська область Городенківський район с. Росохач вул. Українська, 101, код ЄДРПОУ 40093263.
Відповідач: Приватне підприємство «Качан-07», юридична адреса місцезнаходження: с. Щепанів Тернопільського району Тернопільської області, код ЄДРПОУ 35452662.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька с. Мирне Тернопільського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . 

Головуючий 
Судді