П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/12414/21	
Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
В липні 2021 року ОСОБА_1 (надалі – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (надалі – відповідач, ГУ ПФУ), в якому просив:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо визначення з 01.04.2019 року розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з 70% грошового забезпечення, зазначеного у довідці Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 05.01.2021 року №ЮО78096 та обмеження її максимальним розміром;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року, виходячи з розрахунку 90% суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 05.01.2021 року №ЮО78096 без обмеження її максимального розміру, з урахуванням вже виплачених сум.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що йому ГУ ПФУ в Одеській області призначено пенсію за вислугу років у розрахунку 90% грошового забезпечення на підставі Закону №2262. У серпні 2018 року згідно з Постановами КМ України №988, №103 від 21.02.2018 року ГУ ПФУ здійснило перерахунок пенсії позивача з урахуванням основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення. На виконання рішення суду від 07.10.2020 року відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року з основним розміром пенсії 90% грошового забезпечення. При проведенні перерахунку пенсії позивача на виконання рішення суду від 15.04.2021 року по справі №420/3744/20 ГУ ПФУ застосовано розмір 70% від суми грошового забезпечення та обмежений її максимальний розмір десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність. Позивач вважає, що протиправними дії ГУ ПФУ при проведенні перерахунку пенсії з 01.04.2019 року щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років з 90% на 70% грошового забезпечення та обмеження її максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 року позов задоволено.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є пенсіонером, якому призначено пенсію за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення відповідно до Закону України №2262-ХІІ.
При перерахунку пенсії з 01.01.2018 року, відповідно до постанови КМ України №103 від 21.02.2018 року, відповідачем зменшено основний розмір його пенсії до 70% грошового забезпечення. 
Не погоджуючись з такими діями ГУ ПФУ позивач звернувся до суду та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 року у справі №420/8378/20 визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку з 01.01.2018 року та зобов`язано ГУ ПФУ провести перерахунок пенсії позивача виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення.
Також, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 року у справі №420/8377/20 визнано протиправними дії Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до ГУ ПФУ в Одеській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до ГУ ПФУ в Одеській області таку довідку.
На виконання рішення суду від 05.10.2020 року у справі №420/8377/20 Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки виготовлена довідка від 05.01.2021 року №ЮО78096 про грошове забезпечення позивача станом на 05.03.2019 року, проте орган пенсійного фонду не здійснив перерахунок на підставі вказаної довідки, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 року у справі №420/3744/21 зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної політики від 05.01.2021 року №ЮО78096 з урахуванням вже виплачених сум. 
На підставі рішення №420/3744/21 від 15.04.2021 року позивачу проведено перерахунок пенсії, проте ГУ ПФУ при перерахунку знову застосовано розмір 70% від суми грошового забезпечення та обмежено її максимальний розмір десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалось при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII, (надалі - Закон №2262-ХІІ), якою було передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, втратила чинність з дня проголошення Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016.
Колегія суддів погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Обґрунтовуючи правомірність своїх дій, ГУ ПФУ в Одеській області, зокрема у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі, зазначає, що позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 року з розрахунку 70% суми грошового забезпечення, оскільки 18.05.2021 року набрало чинності рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 року у справі №420/3744/21, яким установлено нові види грошового забезпечення, які не були враховані при перерахунку пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення, то перерахунок пенсії проведено з 01.04.2019 року у розмірі 70% грошового забезпечення, що передбачено ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка містить положення, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Проте, судова колегія зазначає, що застосування норми ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є протиправним, оскільки стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених.
В свою чергу, у спірному випадку позивачу було здійснено саме перерахунок пенсії, а тому, у ГУПФУ в Одеській області не було підстав для застосування наведених вимог ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Колегія суддів зазначає, що питання щодо перерахунку пенсії регулюється положеннями ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та вказана стаття не містить вимог щодо зміни при перерахунку пенсії відсоткового значення вже призначеної пенсії, тобто, цей показник є незмінним.
Аналогічні висновки, викладені у рішенні Верховного Суду від 04.02.2019 року у зразковій справі №240/5401/18, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 року.
Так, у вказаній зразковій справі Верховним Судом визначено, що відсоткове співвідношення, установлене ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.
Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про протиправність дій ГУ ПФУ в Одеській області щодо зниження розміру пенсії позивача до 70% грошового забезпечення.
Щодо доводів апелянта про необхідність застосування до перерахованої пенсії позивача обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність судова колегія зазначає.
Законом 2262-XII визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які, зокрема, перебували на військовій службі.
Згідно Закону України від 24.12.2015 року №848-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст.43 Закону №2262-XII доповнено частиною 7 про те, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Проте, зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 року.
Згідно із пунктом другим резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016, зокрема, частина 7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Таким чином, з 20.12.2016 року ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є нечинною.
Відповідно до Закону України від 06.12.2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017 року, у ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».
Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі №2262-XII відсутня ч.7 ст.43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.
Наведене означає, що з 2017 року ст.43 Закону №2262-XII не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.
Тобто, внесені Законом України від 06.12.2016 року №1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Таким чином, з 20.12.2016 року (Рішення Конституційного Суду України) обмеження максимальним розміром пенсії є протиправним та відповідно є протиправними дії відповідача щодо обмеження призначеної позивачу пенсії.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ст.1-1 Закону №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Закон №2262-XII є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.
Суттєвою є обставина, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося ч.7 ст.43 Закону №2262-XII, яка визнана неконституційною з 20.12.2016 року, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання підпадає під регулювання положень ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI (надалі - Закон №3668-VI) в частині, що не вирішується нормами Закону №2262-XII.
Окрім наведеного, виходячи з розділу Перехідних положень Закону №3668-VI, були внесені зміни щодо обмежень пенсії максимальним розміром у ряд законів та, зокрема, в Закон №2262-XII, проте це мало місце до Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016, яким ч.7 ст.43 вказаного Закону разом із внесеними змінами визнано неконституційною. 
Відтак, як вірно зазначено судом першої інстанції, застосування положень Закону №3668-VI по відношенню до військовослужбовців фактично зводить нінащо наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає ст.17 Конституції України.
Зазначене вище відповідає висновкам Верховного Суду, викладених у постановах від 09.11.2020 року у справі №813/678/18 та від 09.02.2021 року у справі №640/2500/18.
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. 
За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Джабурія О.В.    Вербицька Н. В.