ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 жовтня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/134/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 червня 2021 року (суддя Кисіль Р.В., повний текст рішення складений 02 червня 2021 року) в адміністративній справі  
за позовом  ОСОБА_1     
до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області       
про зобов`язання вчинити певні дії, –

в с т а н о в и в :
                              
                                 ОСОБА_1 у січні 2021 року звернулася до суду з позовом, в якому просила зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію із зарахуванням періоду роботи з 21.09.1988 по 31.12.1990 до стажу роботи на Крайній Півночі з кратністю 1,5 з 01.08.2018 із урахуванням різниці, що вже була виплачена.
                              Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02 червня 2021 року адміністративний позов задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 01.08.2018 по 01.09.2020, із врахуванням в цьому періоді стажу її роботи в районах Крайньої Півночі з 21.09.1988 по 31.12.1990 з кратністю 1,5, з урахуванням раніше виплаченої пенсії.  
                              Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. 
                              Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що у серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії за віком. 
До вказаної заяви, окрім інших документів, надавалася також довідка Міського центру державного санітарно-епідеміологічного нагляду м. Северодвінськ у Архангельській області від 04.06.1993 на підтвердження стажу роботи на Крайній Півночі з 21.09.1988 по 04.06.1993 та отримання пільг, передбачених Указом Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960.
З 01.08.2018 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком, призначену у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до органів Пенсійного фонду України з заявою, в якій просила видати з її пенсійної справи завірені належним чином копію протоколу про призначення пенсії із інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати, які враховані при її обчисленні, а також копію заяви про призначення пенсії. 
Отримавши документи, ОСОБА_1 встановила, що період її роботи з 21.09.1988 по 31.12.1990 не було враховано у полуторному розмірі. У зв`язку з цим остання звернулася до органів Пенсійного фонду України з заявою від 23.07.2019, в якій просила терміново поновити її права на належний розмір пенсії, зарахувавши до її стажу період роботи з 21.09.1988 по 31.12.1990 у полуторному розмірі на підставі записів у трудовій книжці та даних довідки від 04.06.1993, які надавалися для призначення пенсії. 
Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області листом № 64/Н-1 від 08.10.2019 повідомило ОСОБА_1 , що згідно з записами трудової книжки та наданої довідки, в якій некоректно зазначено ім`я, остання працювала у районі, прирівняному до районів Крайньої Півночі. Пенсійним фондом було направлено запит щодо витребування довідки про підтвердження періоду роботи та користування пільгами. Листом федеральної бюджетної установи «Центр гігієни та епідеміології Архангельській області» від 26.03.2018 № 05/1979 було підтверджено лише період роботи. Оскільки у вказаних документах відсутня інформація про поширення пільг у період роботи в районах Крайньої Півночі, зазначений період зараховується до страхового стажу у календарному обчисленні та підстави для перегляду стажу у кратному обчисленні відсутні.    
ОСОБА_1 зверталася до Головного управління з заявами від 30.10.2019 та від 31.03.2020, в яких просила видати копії документів з її пенсійної справи. 
Листом № 2699-2907/Н-02/8-0800/20 від 10.04.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області направило ОСОБА_1 запитувані документи.
ОСОБА_1 звернулася 02.07.2020 з заявою до Федеральної бюджетної установи «Центр гігієни та епідеміології у Архангельській області» про направлення довідки.
Федеральна бюджетна установа «Центр гігієни та епідеміології у Архангельській області» направила довідку № 29-20-05/5004-2020 від 20.07.2020 про підтвердження періоду роботи на Крайній Півночі та права на використання відповідних пільг.
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду з заявою, в якій просила перерахувати пенсію з 01.08.2018 із зарахуванням стажу роботи в період з 21.09.1988 по 31.12.1990 на підставі довідки Федеральної бюджетної установи «Центр гігієни та епідеміології у Архангельській області»№ 29-20-05/5004-2020 від 20.07.2020.
Листом № 8347-8392/Н-02/8-0800/20 від 18.09.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомило ОСОБА_1 , що період роботи у «Санитарно - эпидемиологической станции г. Северодвинска» (мова оригіналу) з 21.09.1988 по 31.12.1990 зараховано до стажу з кратністю 1,5, період з 01.01.1991 по 04.06.1993 – з кратністю 1,0. Відповідно до п. 4 ст. 45 Закону № 1058 перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії – з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Оскільки документи надані після 15 серпня перерахунок проведено з 01.09.2020, у зв`язку з чим підстави для зарахування стажу в кратному обчисленні з 01.08.2018 – відсутні.
Не погоджуючись з такими діями відповідача щодо дати, з якої проведено перерахунок пенсії, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції встановив, що між сторонами відсутній спір щодо зарахування стажу та його кратності. Між сторонами є спір щодо дати, з якої слід здійснити перерахунок пенсії. За висновками суду першої інстанції, у позивача при первинному призначенні пенсії були наявні всі документи, необхідні для зарахуванням періоду її роботи з 21.09.1988 по 31.12.1990 до стажу роботи на Крайній Півночі з кратністю 1,5. У разі, якщо відповідач вважав, що в наданих позивачем документах (довідці) не вистачало певних відомостей, він мав право зробити відповідні запити до підприємств (установ, організацій) які видавали ці документи, що не було зроблено в повній мірі.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 містить аналогічну за змістом норму. 
Пунктом 3 Порядку встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій   або   їх правонаступників.
Підпункт 2 пункт 2.1. розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 визначає, що за період роботи до 01.01.1991 на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Судом встановлено, що при зверненні з заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 надала трудову книжку та довідку Міського центру державного санітарно-епідеміологічного нагляду м. Северодвінськ у Архангельській області від 04.06.1993, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до частини 3 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 64 зазначеного Закону виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб – підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України;
Частиною 1 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Суд апеляційної інстанції погоджується, що у Головного управління на момент призначення пенсії, 01.08.20218, були необхідні документи для зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 21.09.1988 по 31.12.1990 до стажу роботи на Крайній Півночі з кратністю 1,5.
У разі виникнення сумнівів, або необхідності уточнення щодо певних відомостей, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області мало зробити відповідні запити до підприємств (установ, організацій). 
Невиконання в повній мірі відповідних дій органами Пенсійного фонду, спричинили для позивача негативні наслідки у вигляді незарахування періоду роботи з 21.09.1988 по 31.12.1990 до стажу роботи на Крайній Півночі з кратністю 1,5 при призначенні пенсії з 01.08.2018. 
У зв`язку з встановленими обставинами, суд апеляційної зазначає, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію із зарахуванням періоду роботи з 21.09.1988 по 31.12.1990 до стажу роботи на Крайній Півночі з кратністю 1,5 саме з 01.08.2018 (дати призначення пенсії) із урахуванням різниці, що вже була виплачена.
Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права,  підстави для його скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, –

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 червня 2021 року в адміністративній справі № 280/134/21 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з 05 жовтня 2021 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Повна постанова складена 05 жовтня 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова