УХВАЛА

16 грудня 2021 року 
м. Київ

Справа №  920/209/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н. М. - головуючий, Бакуліна С. В., Кролевець О. А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Суми)

на постанову Північного апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Сітайло Л. Г., Кропивна Л. В., Шапран В. В.
від 01.11.2021

за позовом Фізичної особи-підприємця Івашньова Олександра Вікторовича
до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Суми), Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Суми), Бахмацького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Суми), Ічнянського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Суми), Корюківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Суми), Новгород-Сіверського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Суми), Семенівського районного відділу державної виконавчої служби Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Суми), Сновського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Суми), Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Суми)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Міністерство юстиції України
про стягнення 78 510,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 06.07.2021 у справі № 920/209/21 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою від 01.11.2021 Північний апеляційний господарський суд скасував рішення Господарського суду Сумської області від 06.07.2021 у справі № 920/209/21 та прийняв нове рішення, яким позов задовольнив.

22 листопада 2021 року Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (місто Суми) звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 у справі № 920/209/21.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Суми), Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне. 

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287  Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених підпунктами "а"-"г" цієї норми.

Згідно з частиною 5 статті 12  Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини 7 зазначеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

У пункті 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення 78 510,00 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на дату подання позовної заяви - 227 000,00 грн), а тому у розумінні Господарського процесуального кодексу України справа № 920/209/21 є малозначною.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. 

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Таким чином, законодавець надав Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у частині 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України і це повністю узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

У пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено випадки наявності підстав для перегляду у касаційному порядку малозначної справи, а саме:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; 
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; 
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Водночас у касаційній скарзі Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (місто Суми) зазначає, що кінцеве рішення у даній справа має виняткове значення для нього як учасника справи, оскільки невірне вирішення цієї справи призвело до негативних наслідків у вигляді зобов`язання сплатити кошти. Крім того скаржник зазначає, що неправомірне рішення суду апеляційної інстанції може призвести до існування судової практики, яка суперечить чинним нормам законодавства, тощо.

Натомість, розглянувши доводи Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Суми), Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження, оскільки вони не містять достатніх обґрунтувань про те, що справа має виняткове значення для скаржника як учасника справи. Саме лише посилання на наявність такої обставини, що не обґрунтована іншими доводами, автоматично не презюмує її існування. Крім того, у поданій касаційній скарзі відсутні посилання на конкретні справи або їх кількісні показники, які б свідчили про те, що судами сформульовано різну правову позицію при вирішенні справ з аналогічними обставинами. 

Суд зазначає, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи та значення кожної з них для формування єдиної правозастосовчої практики.

Учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України випадки є виключенням із загального правила, і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку буде порушено принцип "правової визначеності".

При цьому тягар доказування наявності випадків, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, покладається на скаржника.

Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку, що скаржник не навів обґрунтованих доводів, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, отже Північно-Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (місто Суми) не дотримано умови допуску малозначної справи до касаційного оскарження, передбачені підпунктом "в" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд 
УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 920/209/21 за касаційною скаргою Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Суми) на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2021.

2. Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3. Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами на 22 аркушах. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                              Н. М. Губенко

Судді                                                                                                                    С. В. Бакуліна

                                                                                                                                О. А. Кролевець