ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/502/21 Справа № 705/4327/21 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Гудзенко В. Л.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю захисника Іванова А.А., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника Іванова А.А. в інтересах ОСОБА_1 на  постанову судді Уманського міськрайонного суду  Черкаської області   від 27.10.2021 року, - 
       
в с т а н о в и в :

Постановою судді Уманського міськрайонного суду  Черкаської області   від 27.10.2021 року, -  
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - 
         визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.  Стягнуто з ОСОБА_1    судовий збір в розмірі  454 грн. 00 коп.
         Відповідно до даної постанови, ОСОБА_1 12.09.2021 року о 09 год. 25 хв. на 556 км а/д М-12 керував транспортним засобом ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер 6810 та проведення огляду в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.
          ОСОБА_1 в судове засідання суду першої інстанції не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.
          Представник ОСОБА_1 - адвокат Іванов А.А. в судовому засіданні суду першої інстанції просив закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
           Постановою судді Уманського міськрайонного суду  Черкаської області   від 27.10.2021 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.  Стягнуто з ОСОБА_1    судовий збір в розмірі  454 грн. 00 коп.

         Не погоджуючись із таким судовим рішенням захисник правопорушника ОСОБА_1   подав апеляційну  скаргу, в якій просить: 
- Апеляційну скаргу на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.10.2021 - задовольнити.
- Скасувати постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.10.2021 року про визнання, ОСОБА_1 , винним та притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу, у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян,що становить, 17000 (сімнадцять тисяч ) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
- Прийняти нову постанову, якою визнати, ОСОБА_1 , не винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у його діях.
         Вважає, що зазначена постанова прийнята судом першої інстанції з порушеннями норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною та необгрунтованою, оскільки під час розгляду справи були відсутні будь-які допустимі та належні докази його  вини.
       Додає, що відповідно до відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського, який додано до протоколу серії ДПР18 № 399848 від 12.09.2021, з якого вбачається відсутність, що відеозапис не здійснено безперервно, а саме відсутність запису в момент зупинки транспортного засобу ВАЗ 2109 д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , відсутність запису роз`яснення ОСОБА_1 прав, в тому числі проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а також відсутність у ОСОБА_1 зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння.
       Вказує, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки його здійснено з порушенням п. 5 розділу II ІНСТРУКЦІЯ із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, 
        Наголошує, що недотримання судом першої інстанції вимог ст.245 КУпАП - завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
       Перевіривши матеріали справи,  заслухавши пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.    
       Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
  Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 12.09.2021 року о 09 год. 25 хв. на 556 км а/д М-12 керував транспортним засобом ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер 6810 та проведення огляду в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.
           Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується наступними доказами:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 399848  від 12.03.2021 року,  де зазначено, що ОСОБА_1 12.09.2021 року о 09 год. 25 хв. на 556 км а/д М-12 керував транспортним засобом ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер 6810 та проведення огляду в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.(а.с.1);
-    даними письмових пояснень  ОСОБА_1 , який в протоколі  про адміністративне правопорушення в поясненнях особи вказав: «вчора випив бутилку пива, від проведення медичного огляду відмовляюся».(а.с.1);
-     даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння  з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено, що гр. ОСОБА_1   мав запах алкоголю з ротової порожнини, та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер».(а.с.2);
-  даними  DVD диску від 12.09.2021 року, з якого вбачається обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.(а.с.3).
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом  в стані алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а також не звільняють його від відповідальності за скоєне.
Доводи апелянта про нероз`яснення ОСОБА_1 під час складання адміністративного протоколу  його прав, передбачених ст.. 268 КУпАП та ст.. 63 Конституції України, є необґрунтованим.
Так, протокол (а.с.1) містить відмітки про роз`яснення ОСОБА_1   вищевказаної норми Закону та Конституції України, в даному протоколі наявні декілька підписів ОСОБА_1 .
Доводи  апелянта про те, що відеозапис з камер патрульних поліцейських не може бути доказом, так як його здійснювали з порушенням п. 5 розділу II «Інструкції»  та він не є безперервним, є також необґрунтованим.
Так, згідно ст.. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Враховуючи вищевикладену норму Закону, суд апеляційної інстанції вважає, що відеозапис зроблений працівниками поліції 12.09.2021 року під час складання  адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 є допустимим доказом, на відеозаписі  зафіксовано відмову останнього від освідування, що також  підтверджується особистими поясненнями ОСОБА_1   в адміністративному протоколі.(а.с.1).
За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1   у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України. 
Враховуючи викладене, а також сукупність доказів у їх взаємозв`язку, дають підстави зробити висновок про обґрунтоване притягнення ОСОБА_1    до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому доводи захисника з цього приводу є необґрунтованим.
При накладенні стягнення на ОСОБА_1   суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1   стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч)  гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в розмірі  454 грн. 00 коп.
За таких обставинах апеляційна скарга захисника в інтересах правопорушника ОСОБА_1   задоволенню не підлягає,  а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -
постановив:

          Постанову судді Уманського міськрайонного суду  Черкаської області   від 27.10.2021 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах правопорушника ОСОБА_1    - залишити без задоволення.
        Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                  І.А. Поєдинок