ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 915/1236/20	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Разюк Г.П.,
суддів: Головея В.М., Колоколова С.І.
при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

представники сторін в судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртелеком"
на рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.07.2021, проголошене о 15:00 суддею Давченко Т.М. у м. Миколаєві, повний текст якого складено 23.07.2021
у справі № 915/1236/20
за позовом скаржника
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛЕШКИ-МК-ІНВЕСТ"
про стягнення 1 540 721,99 грн., 
В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2020 року Публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «Укртелеком», (змінена назва АТ «Укртелеком») звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позов до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі – ТОВ) "ОЛЕШКИ-МК-ІНВЕСТ" (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) про стягнення 1  540  721,99 грн., з яких: 1  429  520,01 грн. - основний борг; 90  894,91 грн.- пеня та 20  307,07 грн.- 3 % річних. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати.
Позивач обґрунтовував свої вимоги неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за укладеним з між сторонами договором від 01.04.2019 № 48Е000-194/19 оренди комерційної нерухомості, зокрема, в частині своєчасного та у повному обсязі внесення оплати орендних платежів у період 01.04-31.10.2020 року, внаслідок чого утворилася заборгованість у спірній сумі, на яку позивачем нарахована пеня у відповідності до п. 8.2 договору, а також 3 % річних у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 14.07.2021 позов задоволено частково та стягнуто з ТОВ «ОЛЕШКИ-МК-ІНВЕСТ» на користь АТ «Укртелеком» грошові кошти у загальній сумі 879  114,61 грн., з яких: 819  680 грн. - основний борг; 48  397,77 грн. - пеня; 11  036,84 грн. - 3 % річних, а також грошові кошти на відшкодування витрат на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 13  186,72 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.
Суд першої інстанції визнав, що на підставі поданих позивачем доказів неможливо визначити суму заборгованості ТОВ «ОЛЕШКИ-МК-ІНВЕСТ» з орендних платежів за період 01.04.-09.06.2020, з урахуванням положень п. 14 розділу Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у зв`язку з чим відмовив у стягненні основного боргу за цей період та нарахувань на суму цього боргу. Разом з тим, суд визнав доведеним той факт, що відповідачем порушені договірні зобов`язання щодо своєчасної та у повному обсязі сплати орендних платежів за договором за період з 10.06 – 31.10.2020, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у сумі 81  9680 грн., і указану суму заборгованості стягнув з відповідача, а також нараховані на неї пеню та 3% річних. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, позивач звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі..
На думку скаржника, рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки його прийнято із суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.
Зокрема, скаржник вважає, що місцевий господарський суд помилково не надав належної оцінки підтвердженому матеріалами справи факту здійснення відповідачем оплати орендної плати за період з 01.04.2020 по 17.06.2020 у сумі 399  999,99  грн. та безпідставно зарахував відповідні платежі в рахунок оплати за наступний період, а саме з 10.06.2020 по 30.09.2020; а також помилково застосував п. 14 Перехідних положень ЦК України в редакції Закону України від 16.06.2020 №692-ІХ, тоді як зазначена норма не діяла у період з 01.04.2020 по 10.06.2020.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надсилав.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ  «Укртелеком» (орендодавцем) та ТОВ «ОЛЕШКИ-МК-ІНВЕСТ» (орендарем) укладено договір від 01.04.2019 №48Е000-194/19 оренди комерційної нерухомості (далі - договір), згідно умов якого орендодавець передає, а орендар бере у строкове платне користування майновий комплекс, а саме: комерційну нерухомість (далі - майно), розташовану в Миколаївській області, Березанському районі, с. Коблеве, пр. Курортний, 21 загальною площею 5  810,4 кв.м, для організації-бази відпочинку: (літ. «А-2») площею 255,4 м; (літ. «Б-5») площею 3701,8 кв.м; (літ, «М-1») площею 72,4 кв.м; (літ. «С-2») площею 491,2 кв.м; (літ. «Р-1») площею 170,1 кв.м; (літ, «Н-1») площею 93,6 кв.м кв.м; (літ. «П-1») площею 60,0 кв.м; (літ. «T-1») площею 619,1 кв.м; (літ. « 0-1») площею 32,6 кв.м; (літ. «Ж-2») площею 314,2 кв.м (п. 1.1 договору).
Орендодавець передає у користування за цим договором все обладнання, меблі, телефонні лінії, телефонні апарати та інше майно, що знаходиться в орендованому майні, а орендар приймає в користування майно, відповідно до додатку № 2 та додатку № 4 до цього договору (п. 1.2 договору).
За погодженням сторін номенклатура поставки за цим договором є Користування майном та забезпечення його утримання, одиниця виміру - послуга; ціна за одиницю - 2  376  000 грн. без ПДВ; період надання послуги - 2 роки 11 місяців; кількість - 1 (п. 1.3 договору).
Справедлива вартість майна становить з урахуванням індексації 20  043  570  грн. (п. 1.4 договору).
Передача орендареві майна в користування здійснюється одночасно з підписанням повноважними представниками сторін актів приймання-передачі майна (додаток № 1, додаток № 1 та додаток № 4 до цього договору). При цьому ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження майна переходить до орендаря з дати підписання таких актів (п. 2.1 договору).
Передача орендареві майна в користування здійснюється після проведення інвентаризації, результати якої відображаються в актах приймання-передачі майна (додаток № 2 та додаток № 4 до цього договору); повернення майна орендодавцю здійснюється після проведення інвентаризації, результати якої відображаються в Актах передачі-приймання майна (п.п. 2.4-2.5 договору).
За домовленістю сторін орендна плата (послуги за користування майном) за весь майновий комплекс (5  810,4 кв.м) становить 2  851  200  грн. з ПДВ на рік. (п. 3.1 договору).
Розрахунковим періодом за цим договором є один календарний місяць, протягом якого надаються послуги за користування майном; орендна плата складає за весь майновий комплекс за місяць разом з ПДВ – 237 600 грн. (п. 3.1.1 договору).
Сторони домовились, що орендну плату за кожних наступних півроку використання майна орендар зобов`язується сплачувати одним платежем, а саме, в розмірі не менше ніж 1  425  600 грн. з ПДВ за півроку оренди за весь майновий комплекс, з урахуванням умов п. 3.4. цього договору, до 01 травня та до 15 жовтня кожного року оренди, на підставі наданого орендодавцем рахунку в національній валюті, шляхом перерахування у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок орендодавця (п. 3.2 договору).
Щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця орендодавець надає орендарю акт про надані послуги, яким підтверджується обсяг та вартість послуг оренди за попередній місяць. Орендар зобов`язаний підписати акт про надані послуги та повернути його орендодавцю не пізніше 20 числа поточного місяця (п. 3.3 договору).
Починаючи з 2020 року кожного 01 квітня кожного року оренди, ставки орендної плати автоматично збільшуються на 10 % від ставок орендної плати, що діяли за попередній рік оренди. При цьому Сторони погодилися, що така зміна ставок орендної плати відбуватиметься без укладення будь-яких змін та доповнень до цього договору (п. 3.4 договору).
Орендар самостійно укладає окремі договори з постачальниками послуг: з електропостачання, з охорони об`єкту, охорони та обслуговування пожежної сигналізації, прибирання території і загальних місць, каналізації, води (в тому числі з Миколаївською філією ПАТ «Укртелеком» на постачання води з артезіанської свердловини). вивозу сміття, дератизації та дезінсекції, з обслуговування кондиціонерів і бойлерів, та сплачує їм вартість наданих послуг. На укладання таких договорів орендар попередньо отримує згоду орендодавця.
До моменту укладання договорів, зазначених в п. 3.6 договору, орендар відшкодовує орендодавцю понесені витрати з утримання комерційної нерухомості (електропостачання, водопостачання та водовідведення, плату за водовикористання, вивіз сміття, тощо) у відповідності до показників лічильників та діючих тарифів.
При цьому, з урахуванням того, що послуга з надання в оренду майна є безперервною, орендодавець складає та реєструє зведену податкову накладну у порядку, визначеному Податковим кодексом України. У зведеній податковій накладній за розрахунковий період, в якому отримано оплату, орендодавець відображає окремим рядком суму перевищення отриманих коштів над вартістю послуг наданих за договором як аванс за послуги оренди. Податки на землю та нерухомість орендодавець сплачує самостійно. У разі дострокового розірвання цього договору оренди сума сплачена на користь орендодавця на підставі умов цього договору поверненню не підлягає (п.п. 3.5.1-3.7 договору).
Сторонами погоджено, що орендодавець має право, зокрема, вимагати своєчасної оплати оренди майна; змінювати розмір орендної плати в порядку, передбаченому договором; вносити зміни до договору або достроково припиняти його дію в порядку, визначеному договором (п. 5.1 договору).
Орендар зобов`язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату, проводити сплату туристичного збору у відповідності до Податкового кодексу України та сплачувати/компенсувати інші платежі, передбачені цим договором: у разі припинення договору оренди повернути орендодавцеві орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням фізичного зносу та відшкодувати орендодавцеві збитки внаслідок погіршення стану або втрати (повної або часткової) майна з вини орендаря, по ринковим цінам, діючим на момент підписання актів передачі-приймання майна (п.п. 6.1.3, 6.1.9 договору).
Договором також визначено, що сторони звільняються від часткового або повного виконання своїх обов`язків у разі виникнення обставин непереборної сили, які неможливо передбачити або можна передбачити, але не можна уникнути (війна, стихійне лихо), та при настанні обставин юридичного форс-мажору (рішення органів державної влади). Ці обставини мають об`єктивний та абсолютний характер. Дія обставин форс-мажору повинна бути підтверджена компетентним органом, за винятком випадків, коли ці обставини загальновідомі або відповідно до цього прийнято нормативно-правові акти органів державної влади в межах їх компетенції. Сторона, для якої стало неможливим виконання обов`язків за дим договором через дію обставин форс-мажору, повинна протягом 3-х днів повідомити іншу сторону про початок, а потім про закінчення дії цих обставин (п. 10 договору).
Цей договір набирає чинності після підписання його сторонами і діє до 28.02.2022 включно та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 12.1 договору).
Договір може бути достроково припинений, зокрема, за взаємною згодою сторін з обов`язковим складанням письмового документу за підписами обох сторін; орендарем - у разі незгоди зі зміною орендної плати за умови направлення орендодавцю письмового повідомлення про дострокове припинення договору не менше ніж за 30 календарних днів до дати введення нового розміру орендної плати; орендодавцем в односторонньому порядку - за умови направлення орендарю письмового повідомлення про дострокове припинення договору не менш ніж за 15 календарних днів до дати припинення в разі порушення строків сплати орендної плати та інших платежів за договором більше ніж на 1 місяць або не сплати їх в повному обсязі (п. 12.4 договору).
В день укладення договору оренди сторонами складено та підписано, зокрема, акт приймання-передачі майна (додаток 1 до договору) , згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв відповідно до умов договору нежитлові приміщення загальною площею 5  810,4 кв.м, а також акт приймання-передачі майна (Перелік МШП) (додаток 2 до договору), акт приймання майна (Перелік основних засобів) (додаток 5 до договору), акт огляду приміщень (додаток 6 до договору).
За твердженнями позивача, відповідачем допущено порушення умов договору, а саме, з квітня 2020 року він почав сплачувати договірні платежі не у повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у загальній сумі 1  254  722,27 грн. 27 коп.
Згідно виписок по рахунку позивача в АТ «Альфа-Банк» за 11.06.2020, в указану дату відповідачем проведено позивачу три платежі на суму 133  333 грн. 33 коп. кожний, а загалом сплачено 400  000 грн. (т. 1, а.с. 55-56). Доказів проведення інших сплат по договору відповідачем не надано.
Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ОЛЕШКИ-МК-ІНВЕСТ» направлено ПАТ «Укртелеком» листа від 20.03.2020, в якому зазначено, що товариство опинилося перед загрозою зупинення діяльності у зв`язку з пандемією COVID-19, введенням карантину та закриттям кордонів, що зумовило ймовірність зриву сезону відпочинку. У зв`язку з наведеними обставинами відповідач указав на неможливість внесення орендної плати за період зупинки роботи підприємства та просив про зниження суми орендної плати (т.1, а.с. 43).
Іншим листом від 15.05.2020 відповідач повідомив ПАТ«Укртелеком» про те, що підприємство знаходиться у першій зоні ризиків від наслідків пандемії і, не зважаючи на пом`якшення карантину, діяльність підприємства знаходиться під забороною, а відкриття сезону відпочинку відкладено на невизначений термін. При цьому туристичні агенції з Білорусі та Молдови, з якими ТОВ «ОЛЕШКИ-МК-ІНВЕСТ» мало договори, відмовилися від своїх зобов`язань; договори з профспілками Укртелекому також не підписано. У зв`язку з наведеними обставинами відповідач повторно просив про розгляд питання про зменшення орендної плати до більш реальної, а саме, 1  600  000 грн. на рік та закріплення цього окремими додатками до договору (т. 1, а.с. 44).
Позивач листом від 09.06.2020 направив ТОВ «ОЛЕШКИ-МК-ІНВЕСТ» проект додаткової угоди до договору, в якій передбачалося надання знижки 50 % на орендну плату за квітень та травень 2020 року. В указаному листі ПАТ «Укртелеком» просило відповідача підписати додаткову угоду та направити її позивачу, а також погасити заборгованість, яка виникла з квітня 2020 року. Направлення указаного листа підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання відповідачем 03.07.2020 (т. 1, а.с. 45-47).
Матеріали справи доказів підписання відповідачем указаної додаткової угоди не містять.
Позивач направив відповідачу лист від 19.06.2020, в якому зазначив, що не підписання додаткової угоди до договору оренди ним сприйняте як відмову від отримання знижки по орендній платі, у зв`язку з чим прийнято рішення про продовження співробітництва з орендарем на узгоджених у договорі умовах (т.1, а.с. 48).
Відповідач листом від 17.07.2020 проінформував позивача про те, що у зв`язку з продовженням карантинних заходів, пов`язаних з пандемією COVID-19 та закриттям кордонів, що призвело до відмови у співпраці з відповідачем туристичних операторів Білорусі, Молдови та Придністров`я, підприємство не може сплатити кошти орендної плати згідно договору. ТОВ «ОЛЕШКИ-МК-ІНВЕСТ» також зазначило, що за період до 17.07.2020 відповідач отримав від наданих послуг дохід у сумі 329  941 грн., а тому сплачена орендна плата в сумі 400  000 грн. є остаточною (т.1, а.с. 49).
Позивач листом від 24.07.2020 повідомив відповідача про те, що має намір розірвати договір оренди в порядку п. 12.4.3 цього договору у випадку непогашення заборгованості у п`ятиденний строк з дня отримання цього листа (т. 1, а.с. 50).
Відповідач листом, зареєстрованим відповідачем 05.08.2020 за вх. № 940, повідомив ПАТ  «Укртелеком» про те, що у зв`язку з введенням карантину та відмовою контрагентів від досягнених договірних замовлень на відпочинок у літньому сезоні 2020 року, ТОВ «ОЛЕШКИ-МК-ІНВЕСТ» не мало можливості здійснювати свою господарську діяльність в повному обсязі.
При цьому, ТОВ «ОЛЕШКИ-МК-ІНВЕСТ» послалося на п. 10 договору та на те, що карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України, згідно Закону України від 17.03.2020 № 530-ІХ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), включено до переліку форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Крім того, відповідач указав, що до ЦК України несені положення про те, що з моменту встановлення карантину і до його відміни (скасування) в установленому законом порядку, плата за користування нерухомим майном (його частиною) підлягає зменшенню за вимогою наймача, який здійснює підприємницьку діяльність з використанням цього майна, впродовж усього часу, коли майно не могло використовуватися в підприємницькій діяльності наймача в повному обсязі через запроваджені обмеження та (або) заборони; при цьому розмір плати за користування майном не може перевищувати сукупний (пропорційно до орендованої площі) обсяг витрат, які наймодавець здійснив або повинен буде здійснити за відповідний період для внесення плати за землю, сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, і сплати вартості комунальних послуг. Відповідач зазначив, що відповідно до умов п. 3.5 договору підприємством самостійно здійснювалася оплата вартості послуг з електропостачання, охорони об`єкту, водопостачання та водовідведення, вивозу сміття тощо. Вартість вказаних послуг була сплачена постачальникам даних послуг у повній сумі. З огляду на викладене, відповідач зазначив, що розмір орендної плати за користування майном був сплачений відповідно до положень законодавства і склав 400  000 грн. (т.1, а.с. 51).
Позивачем повторно направлено відповідачу лист від 27.08.2020 № 480000/14-195 з вимогою про погашення у строк до 15.09.2020 заборгованості за договором в сумі 1  568  160 грн. та попередженням про намір звернутися до суду у випадку відмови у задоволенні вимог ПАТ Укртелеком (т.1, а.с. 52).
Іншим листом від 15.09.2020 №65-ВИХ-МК-48С000-2020 ПАТ «Укртелеком» повідомило ТОВ «ОЛЕШКИ-МК-ІНВЕСТ», зокрема, про дострокове припинення дії договору оренди в порядку п. 12.4.3 договору з 31.10.2020 (т.1, а.с. 53).
Сторонами 31.10.2020 підписано додаткову угоду № 640/20 про дострокове припинення дії договору оренди, акти огляду приміщень, приймання-передачі майна, приймання-передачі основних засобів і МШП (т.1, а.с. 84-103).
Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач вимагав заборгованість ТОВ «ОЛЕШКИ-МК-ІНВЕСТ» з орендної плати у сумі 1  429  520,01 грн. саме за весь період 01.04-31.10.2020, а не тільки за період 10.06-30.09.2020, як це ним стверджується в апеляційній скарзі., отже суд правомірно і в межах позовних вимог аналізував стан правовідносин сторін за весь цей час. 
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до вимог статей 525, 526, 629 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Приписами частини 1 статті 599 Цивільного кодексу України обумовлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно до статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`зується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі. (ч.ч. 1, 3, 4 ст. 286 ГК України).
Статтею 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
Відповідно до ч. 6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
Апеляційним судом враховується, що норма права, закріплена в ч. 6 ст. 762 ЦК України, визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає. Обставини, зазначені у даній статті можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією як орендодавця, так і орендаря, так і третіх осіб.
Для застосування частини 6 ст. 762 ЦК України та звільнення наймача (орендатора) від плати за користування орендованим майном, визначальною умовою звільнення від сплати орендної плати є наявність обставин, за які орендар не відповідає.
Тобто такі обставини мають бути доведені належним чином.
Підставою звільнення від зобов`язання сплачувати орендну плату ця норма визначає об`єктивну неможливість використовувати передане в оренду майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.
При оцінці таких обставин презюмується незмінність умов господарювання (користування майном) чи стану об`єкта оренди, а орендар повинен подати докази наявності тих обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог, а також довести, що ці обставини виникли з незалежних від нього причин, зокрема, внаслідок зміни кон`юнктури на ринку товарів, робіт, послуг, з вини орендодавця, через дію непереборної сили, тощо. Якщо орендар з незалежних від нього обставин протягом певного часу був повністю позбавлений можливості користуватися орендованим майном, то на підставі цієї ж норми Закону він вправі порушувати питання і про повне звільнення його від внесення орендної плати.
Аналогічна правова позиція щодо застосування приписів ст. 762 ЦК України викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, у справах № 914/1248/18, 914/2264/17.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID 19 відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби CОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з 12.03.2020 до 03.04.2020 в Україні введено карантин.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215, зокрема, заборонено:
-  з 00 год. 01 хв. 17.03.2020 до 03.04.2020 проведення всіх масових (культурних, розважальних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів, у яких бере участь понад 10 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування;
-  з 00 год. 01 хв. 17.03.2020 до 03.04.2020 роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту;
- з 12 год. 00 хв. 18.03.2020 до 03.04.2020 заборонено: регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньо-обласному і міжобласному сполученні (крім перевезення легковими автомобілями);
-перевезення понад 10 пасажирів одночасно в одному транспортному засобі у міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспорті, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах у звичайному режимі руху;
-перевезення понад 10 пасажирів одночасно в автобусах, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах в режимі маршрутного таксі;
-заїзд на територію автостанцій автобусів, які здійснюють перевезення пасажирів у приміському, міжміському внутрішньо-обласному і міжобласному сполученні, та реалізацію власниками автостанцій квитків автомобільним перевізникам, які виконують такі перевезення;
- з 12 год. 00 хв. 18.03.2020 до 03.04.2020 перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому). Дозволяється здійснення акціонерним товариством Українська залізниця окремих пасажирських рейсів у внутрішньому залізничному сполученні, рішення щодо яких приймається в кожному окремому випадку за погодженням з Міністерством інфраструктури та Міністерством охорони здоров`я, а також окремих пасажирських рейсів у міжнародному залізничному сполученні, рішення щодо яких приймається в кожному окремому випадку за погодженням з Міністерством інфраструктури, Міністерством закордонних справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239 заборонено, зокрема:
-  до 24.04.2020 роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами, пестицидами та агрохімікатами, насінням і садивним матеріалом, засобами зв`язку за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів;
- до 24.04.2020: регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, крім перевезення легковими автомобілями; службовими та/або орендованими автомобільними транспортними засобами підприємств, закладів та установ за умови забезпечення водіїв та пасажирів під час таких перевезень засобами індивідуального захисту в межах кількості місць для сидіння і виключно за маршрутами руху, погодженими з органами Національної поліції, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів; в одному міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспортному засобі, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах, кількості пасажирів, яка одночасно не перевищує половини кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу та визначених у реєстраційних документах, за умови перевезення людей у засобах індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів, крім перевезень автомобільними транспортними засобами, передбаченими в абзаці четвертому цього підпункту; в одному транспортному засобі та автобусах, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, кількості пасажирів, яка одночасно не перевищує половини кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу та визначених у реєстраційних документах, за умови перевезення людей у засобах індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів; заїзд на територію автостанцій автобусів, які здійснюють перевезення пасажирів у приміському, міжміському, внутрішньо-обласному та міжобласному сполученні, та реалізацію власниками автостанцій квитків автомобільним перевізникам, які виконують такі перевезення;
- з 12 год. 00 хв. 18.03.2020 до 24.04.2020 перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому). Дозволяється здійснення акціонерним товариством Українська залізниця окремих пасажирських рейсів у внутрішньому залізничному сполученні, рішення щодо яких приймається в кожному окремому випадку за погодженням з Міністерством інфраструктури та Міністерством охорони здоров`я, а також окремих пасажирських рейсів у міжнародному залізничному сполученні, рішення щодо яких приймається в кожному окремому випадку за погодженням з Міністерством інфраструктури, Міністерством закордонних справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби.
Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 № 255, зокрема, встановлено, що особи, які здійснюють перетин державного кордону, підлягають обов`язковій госпіталізації до обсерваторів (ізоляторів), які визначаються обласними, Київською міською державними адміністраціями.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 291 карантин продовжено до 11.05.2020; постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 №343 карантин продовжено до 22.05.2020; постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 карантин продовжено до 22.06.2020; повноцінну діяльність готелів і санаторіїв (закладів, що надають послуги з розміщення) дозволено з 10.06.2020, а прийняття та відправлення повітряних суден, що виконують пасажирські перевезення авіаційним транспортом  з 15.06.2020.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2020 № 522 заборонено перетин державного кордону іноземцями та особами без громадянства (крім іноземців, осіб без громадянства, які постійно проживають на території України, та осіб, яких визнано біженцями, або осіб, які потребують додаткового захисту) без наявного поліса (свідоцтва, сертифіката) страхування, що виданий страховою компанією, яка зареєстрована в Україні, або іноземною страховою компанією, яка має представництво на території України чи договірні відносини із страховою компанією - партнером на території України (асистанс), та покриває витрати, пов`язані з лікуванням COVID-19, обсервацією, та діє на строк перебування в Україні. Особі, визначеній абзацом першим цього підпункту, у якої відсутній поліс (свідоцтво, сертифікат) страхування, уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону відмовляється у перетинанні державного кордону в порядку, визначеному статтею 14 Закону України «Про прикордонний контроль».
Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 карантин продовжено до 31.12.2020.
Також, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020, який набрав чинності 02.04.2020, викладено п. 14 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у новій редакції: «З моменту встановлення карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 (з наступними змінами і доповненнями), і до його завершення в установленому законом порядку наймач може бути звільнений від плати за користування майном відповідно до частини шостої статті 762 цього Кодексу».
Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 13.04.2020 № 553-ІХ, який набрав чинності 18.04.2020, п. 14 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України викладено у новій редакції:
"14. Встановити, що на час дії відповідних обмежувальних карантинних заходів, запроваджених Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), обставинами, за які наймач (орендар) не відповідає відповідно до частини другої статті 286 Господарського кодексу України, частин четвертої та шостої статті 762 Цивільного кодексу України, також є заходи, запроваджені суб`єктами владних повноважень, якими забороняються певні види господарської діяльності з використанням орендованого майна, або заходи, якими забороняється доступ до такого майна третіх осіб".
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо державної підтримки сфери культури, креативних індустрій, туризму, малого та середнього бізнесу у зв`язку з дією обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби COVID-19" від 16.06.2020 № 692-ІХ, який набрав чинності 16.07.2020, п. 14 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України викладено у новій редакції:
"14. Установити, що з моменту встановлення карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року N 211 (із наступними змінами і доповненнями), і до його відміни (скасування) в установленому законом порядку, плата за користування нерухомим майном (його частиною) підлягає зменшенню за вимогою наймача, який здійснює підприємницьку діяльність з використанням цього майна, впродовж усього часу, коли майно не могло використовуватися в підприємницькій діяльності наймача в повному обсязі через запроваджені обмеження та (або) заборони.
У випадку, визначеному абзацом першим цього пункту, розмір плати за користування майном не може перевищувати сукупний (пропорційно до орендованої площі) обсяг витрат, які наймодавець здійснив або повинен буде здійснити за відповідний період для внесення плати за землю, сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, і сплати вартості комунальних послуг.
Зазначені витрати покладаються на наймача як плата за користуванням майном за відповідний період пропорційно площі нерухомого майна, яку він наймає відповідно до договору, якщо договором не передбачений обов`язок наймача самостійно сплатити ці витрати повністю або частково.
Ця норма не поширюється на суб`єктів господарювання, які впродовж дії карантину фактично здійснювали діяльність з використанням цього майна в своїй господарській діяльності в повному обсязі, а також на договори найму майна, яке належить територіальній громаді.
Отже, в контексті обмежувальних заходів, пов`язаних з поширення коронавірусної хвороби COVID-19 з 03.03.2020 по 16.07.2020 враховуючи приписи законодавства орендар може бути звільнений від сплати за користування майном на підставі ч.6 ст.762 ЦК України у зв`язку з настанням обставин (COVID-19), за які він не відповідає, а з 17.07.2020 плата за користування нерухомим майном (його частиною) підлягає зменшенню за вимогою наймача, який здійснює підприємницьку діяльність з використанням цього майна, впродовж усього часу, коли майно не могло використовуватися в підприємницькій діяльності наймача в повному обсязі через запроваджені обмеження та (або) заборони.
За наведеного, а також враховуючі, що відповідачем надано до матеріалів справи належні та допустимі докази того, що із моменту запровадження карантинних та обмежувальних заходів і до моменту надання дозволу на поновлення повноцінної діяльності закладів, що надають послуги з розміщення (10.06.2020) він не мав можливості використовувати об`єкт оренди у повному обсязі через запроваджені обмеження та заборони, колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин положень п. 14розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України за договором оренди у спірний період 01.04.2020-09.06.2020 та вважає необґрунтованим нарахування позивачем відповідачу орендної плати у визначений період.
Посилання апелянта на те, що суд помилково застосував п. 14 Перехідних положень ЦК України в редакції Закону України від 16.06.2020 №692-ІХ, оскільки зазначена норма не діяла у період з 01.04.2020 по 10.06.2020, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки з оскаржуваного рішення вбачається, що судом було застосовано відповідну норму в редакції, яка діяла у спірний період і яка також передбачала, що орендар може бути звільнений від сплати за користування майном на підставі ч.6 ст.762 ЦК України у зв`язку з настанням обставин (COVID-19), за які він не відповідає.
Як вірно встановлено місцевим господарським судом відповідач був зобов`язаний сплатити орендні платежі в повному обсязі лише за період після скасування карантинних обмежень - з 10.06.2020 по 31.10.2020, проте не міг цього зробити, позаяк сплатив 400  000  грн за попередній період, в який відповідно до вище наведених норм права був звільнений від оплати орендних платежів. За таких обставин, суд першої інстанції підставно здійснив власний розрахунок та дійшов правомірного висновку, що розмір заборгованості відповідача за цей період становить 819  680 грн.
Щодо доводів скаржника про те, що сплачені відповідачем 400  000  грн. є його оплатою за оренду комерційної нерухомості за укладеним між сторонами договором  за період з 01.04.2020 по 17.06.2020, то дійсно з призначення платежів на відповідну суму вбачається, що вони були сплачені відповідачем в якості часткової оплати орендних платежів за цей період оскільки п.14 Перехідних положень ЦК України не передбачає автоматичного звільнення від сплати оренди, разом з тим враховуючі, правомірно встановлені судом першої інстанції обставини його звільнення від сплати оренди у період з 01.04.2020 по 09.06.2020, місцевим господарським судом вони були обґрунтовано враховані при визначенні розміру загальної заборгованості відповідача за період з 10.06.2020 по 30.10.2020.
Відповідно до частин першої, третьої статті 549 ЦК України та частини першої статті 230 ГК України неустойкою (штрафними санкціями) визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
За змістом частин четвертої і шостої статті 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.
Крім того, ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відтак, суд першої інстанції, встановивши факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором оренди комерційно нерухомості від 01.04.2019 №48Е000-194/19, вірно застосував положення вищезазначених правових норм та умов укладеного між сторонами договору, дійшов правомірного висновку, здійснивши власні розрахунки з урахуванням розміру заборгованості, про те, що стягненню з відповідача підлягає пеня у сумі 48  397,77  грн. та 3% річних у сумі 11  036,84  грн.
За таких обставин, враховуючи, що доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують наявність обставин, які згідно зі ст. 277 Господарського процесуального кодексу України визначені в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, не спростовують законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції, апеляційна скарга АТ "Укртелеком" не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.07.2021 у справі №915/1236/20 слід залишити без змін.
Згідно із ст.129 ГПК України витрати скаржника по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.07.2021 у справі №915/1236/20  залишити без змін, апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртелеком" – без задоволення.  
Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 11.10.2021р. об 11.45

Головуючий суддя                                                            Г.П. Разюк

          Суддя                                                                                В.М. Головей
          
          Суддя                                                                                           С.І. Колоколов