ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/9054/20                                                                      Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  08 жовтня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
головуючого судді                                        Кучми А.Ю., 
суддів                                                            Аліменка В.О., Безименної Н.В.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2021 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про скасування рішення, зобов`язати вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду, в якому просить:
-          скасувати рішення-наказ від 26 липня 2016 року №2296/5 частково, а саме пункт 3 «Анулювати доступ до ЄДР державного реєстратора ОСОБА_1»;
-          зобов`язати відповідача відновити доступ до ЄДР державного реєстратора ОСОБА_1
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив про протиправність оскаржуваного наказу, оскільки відповідач без вивчення матеріалів реєстраційної справи, без пояснень державного реєстратора ОСОБА_1, без вироку суду по кримінальній справі за фактом підробки документів, без вивчення та аналізу усіх обставин справи анулював позивачу доступ до ЄДР.
Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що при прийнятті оскаржуваного наказу МЮУ діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України; всіх заінтересованих осіб належним чином повідомлено про час та місце розгляду скарги у спосіб передбачений чинним законодавством.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2021 року адміністративний позов задоволено. 
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.
Апеляційну скаргу обґрунтовано правомірністю прийнятого відповідачем рішення. Зазначено, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх обставин у справі. Наголошує, що наявності встановлених обставин для застосування до позивача відповідних заходів стягнення у вигляді анулювання доступу державному реєстратору до Єдиного державного реєстру. Зауважив на дотриманні приписів чинного законодавства в частині повідомлення позивача про розгляд скарги стосовно нього.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.
Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 05 липня 2016 року до державного реєстратора звернулись фізичні особи із заявою про підробку поданих раніше документів. 
В той же день державним реєстром ОСОБА_1 скасовано реєстраційні дії в ЄДР.
07 липня 2016 року начальником відділу державної реєстрації Баришевської селищної ради Баришівського району Київської області по даному факту подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, на підставі чого слідчим вилучено реєстраційну справу у відділі реєстрації Баришівської селищної ради.
Згідно з наказом від 26 липня 2016 року №2296/5 «Про часткове задоволення скарг компанії з обмеженою відповідальністю «Перша комерційна компанія Б.Т.П.», закритого акціонерного товариства «Консул Девелопмент» та закритого акціонерного товариства «Консул пропертіс» відповідно до частини шостої статті 34, пункту 1, 4 частини першої статті 27, пункту 5 частини першої статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» та Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128, скарги задоволено частково, зокрема, анульовано доступ до ЄДР державного реєстратора ОСОБА_1
Вказаний наказ прийнято на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 14 липня 2016 року за результатами розгляду скарги компанії з обмеженою відповідальністю «Перша комерційна компанія Б.Т.П.», закритого акціонерного товариства «Консул Девелопмент» та закритого акціонерного товариства «Консул пропертіс».
Позивач, не погоджуючись із вищевказаним наказом, вважаючи його протиправним, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у межах спірних правовідносин відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність та обґрунтованість прийнятого ним рішення в частині анулювання позивачу доступу до Державного реєстру прав з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема в частині обґрунтованості та пропорційності.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Суд апеляційної інстанції вказує, що позивач оскаржує наказ в частині анулювання йому доступу до Єдиного державного реєстру, тому в межах спірних правовідносин суду належить встановити, чи були підстави для застосування такого заходу стягнення та чи дотримано порядок його застосування. 
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».
Відповідно до положень частин першої та другої статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.
Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі рішення суду); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.
Частиною третьою статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 30 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.
Згідно частини шостої статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову в задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування реєстраційної дії - у разі оскарження реєстраційної дії; б) проведення державної реєстрації - у разі оскарження відмови у державній реєстрації; в) виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру; д) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України.
Рішення, передбачені підпунктами «а», «ґ», «д» і «є» пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.
За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть прийняти мотивоване рішення, в якому передбачити шляхи для задоволення скарги.
Рішення, прийняте за результатами розгляду скарги, надсилається скаржнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.
З вищевикладеного вбачається, що за результатами розгляду скарги Мін`юст має право прийняти рішення про анулювання доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру, проте, таке рішення має бути мотивованим.
Процедуру розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, що здійснюється Мін`юстом, визначає Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128 (далі - Порядок №1128).
Згідно з пунктами 2, 3, 4 Порядку №1128 для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін`юстом.
Розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов`язкові відомості, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та/або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.
Розгляд скарг здійснюється у строки, встановлені  Законом України «Про звернення громадян» з урахуванням особливостей, передбачених законами України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», які обраховуються з моменту реєстрації її суб`єктом розгляду скарги.
Пунктом 9 Порядку №1128 встановлено, що під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує: 1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту; 2) чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прийнято, вчинено на законних підставах; 3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні; 4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації; 5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.
За результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації, у тому числі колегіально, Мін`юст приймає рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом.
Не пізніше наступного робочого дня з дня прийняття Мін`юстом рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні засвідчені в установленому законодавством порядку відповідні копії рішень Мін`юсту чи його територіального органу, копії висновків колегії (у разі розгляду скарг у сфері державної реєстрації колегіально) розміщуються на офіційному веб-сайті Мін`юсту (пункт 14 Порядку №1128).
Пункт 10 Порядку №1128 встановлює, що для розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально Мін`юст запрошує скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів.
Як вбачається із пункту 11 Порядку №1128, суб`єкт розгляду скарги своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів: 1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел); 2) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).
Відповідно до пункту 12 Порядку №1128 копії скарги у сфері державної реєстрації та доданих до неї документів надаються особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку (крім скаржника), в день розгляду Мін`юстом скарги у сфері державної реєстрації колегіально.
За відповідним клопотанням осіб, визначених в абзаці першому цього пункту, колегія відкладає розгляд скарги у сфері державної реєстрації на не більше ніж одну годину для забезпечення можливості ознайомлення таких осіб з відповідною скаргою та доданих до неї документів. Особи, визначені в абзаці першому цього пункту, мають право подавати письмові пояснення по суті скарги у сфері державної реєстрації, які обов`язково приймаються колегією до розгляду.
Колегія суддів вказує, що рішення відповідача про анулювання доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру, викладені у відповідному пункті оскаржуваного наказу, не містить жодного мотивування та підстав, з яких Мін`юст дійшов висновку про необхідність саме анулювати доступ до Єдиного державного реєстру.
Не містять такого мотивування також наявні у справі висновки колегії Мін`юсту з розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішень.
Крім того, відповідач не довів необхідності застосування до позивача найсуворішого заходу стягнення та не обґрунтував належним чином, чому застосовано саме анулювання доступу, а не тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру.
Верховний Суд у постанові від 15 серпня 2019 року №826/12480/17 вказав, що законодавець, наділяючи Міністерство юстиції України функціями контролю у сфері державної реєстрації прав та визначаючи порядок застосування ним видів заходів впливу до державних реєстраторів, як контролюючий орган також зобов`язав його мотивувати таке рішення. Тобто, Міністерство юстиції України зобов`язане навести підстави прийняття такого рішення, зазначити належні і достатні мотиви, за яких застосовано саме такий захід впливу, та обґрунтувати строки його застосування.
Також, відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав суду будь-яких доказів, які б підтверджували, що позивач був повідомлений про розгляд скарги на його рішення та за результатом розгляду якої прийнято оскаржуваний наказ, а також не надав доказів отримання позивачем документів щодо розгляду поданої скарги та доказів, які б свідчили про належне ознайомлення позивача зі скаргою.
Таким чином, відповідач не надав належних доказів того, що під час розгляду скарги по суті запрошувався позивач, що він своєчасно повідомлявся про час та місце розгляду скарги, а також, що йому своєчасно направлялися копія скарги та додані до неї документи, що позбавило право позивача надати відповідні пояснення з приводу скарги, які також мали б враховуватися під час розгляду зазначеної скарги.
При цьому слід наголосити на важливості дотримання і неухильного виконання процедури розгляду скарги, що безпосередньо пов`язано із забезпеченням права особи, інтересів якої вона стосується, на захист, зокрема надання нею відповідних пояснень з приводу спірного питання.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №826/19452/16, від 20 травня 2019 року у справі №826/9046/16, від 19 червня 2019 року у справі №826/14385/16.
Колегія суддів наголошує, що невиконання суб`єктом владних повноважень вимог законодавства в цій частині зводить нанівець законність всієї процедури розгляду скарги та, як наслідок, прийнятого за її результатами рішення.
Таким чином, відповідач, приймаючи оскаржуване рішення в частині анулювання позивачу доступу до Єдиного державного реєстру, діяв всупереч вимог пунктів 9-11 Порядку та з порушенням права позивача на участь у процесі прийняття рішення.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта щодо наявності підстав для застосування до позивача відповідних заходів стягнення у вигляді анулювання доступу державному реєстратору до Єдиного державного реєстру, оскільки під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції, відповідачем не доведено обґрунтованості, вмотивованості та пропорційності накладення такого стягнення.
Посилання апелянта на те, що Міністерство юстиції України належним чином повідомило позивача про розгляд скарги та її результат, шляхом оприлюднення відповідної інформації на офіційному веб-сайті, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, розміщення такої інформації на офіційному веб-сайті не замінює направлення копії скарги та відповідних документів (наказів) на адресу суб`єкта.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 09 листопада 2020 року у справі №160/9698/19.
Крім того, Верховний Суд у Касаційного адміністративного суду у постановах від 14 листопада 2018 року у справі №814/2229/17, від 16 квітня 2020 року у справі №420/912/19, висловлював правову позицію, що доводи Міністерства юстиції України щодо можливості позивачів в аналогічних справах ознайомитися зі змістом відповідних наказів на офіційному сайті Міністерства юстиції України є безпідставними, оскільки, відповідно до статті 19 Конституції України ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а отже, позивач не зобов`язаний здійснювати моніторинг сайту Мін`юсту щодо розміщення на ньому такої інформації.
Також, матеріали справи свідчать, що при розгляді скарги були досліджені лише документи, на підставі яких проводилися реєстраційні дії та здійснені відповідні висновки про порушення позивачем вимог законодавства, натомість невикористання відповідачем наявних у нього повноважень на витребування пояснень у позивача вплинуло на висновки Комісії, оскільки, позбавило відповідача можливості повно та всебічно надати оцінку причинам допущених порушень, врахувати відсутність їх можливих негативних наслідків, тощо.
Наведені обставини свідчать про те, що Міністерством юстиції України не вчинено всіх заходів з метою всебічного встановлення обставин наявності порушень чинного законодавства чи їх відсутності з боку позивача, що, також, свідчить про порушення Міністерством юстиції свого обов`язку щодо прийняття вмотивованого рішення.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною у постановах від 28 квітня 2020 року у справі №816/1542/17, від 30 липня 2020 року у справі № 815/1801/18, від 10 січня 2020 року у справі №640/1905/19, від 12 грудня 2019 року у справі №440/1246/19.
Крім того, пунктом 3 Порядку, зокрема, передбачено, що скаржник може відкликати подану скаргу на будь-якому етапі її розгляду. У такому випадку скарга залишається без розгляду.
Компанією з обмеженою відповідальністю «Перша комерційна компанія Б.Т.П.», ЗАТ «Консул Девелопмент» та ЗАТ «Консул пропертіс» подано заяви до МЮУ від 08 липня 2016 року про залишення скарг без розгляду, у зв`язку з тим, що державним реєстратором ОСОБА_1 внесені коригування до реєстраційних записів та відновлено достовірну інформацію про товариство.
Разом з тим, відповідач всупереч вимогам пункту 3 Порядку, не залишив скарги без розгляду.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ Мін`юсту від 26 липня 2016 року №2296/5 «Про часткове задоволення скарг» в частині анулювання доступу до Єдиного державного реєстру державному реєстратору ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст.  328,  329 КАС України.
Повний текст постанови виготовлено 08.10.2021.
Головуючий суддя:                                                                                        А.Ю. Кучма 

                                                                                                                          В.О. Аліменко

                                                                                                              Н.В. Безименна