СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2021 р.                               м. Харків                        Справа № 917/412/19  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М. , суддя  Мартюхіна Н.О.,
за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.,
без виклику сторін,
розглянувши апеляційну скаргу    Заступника керівника Полтавської обласної прокуратури, м. Полтава,
на ухвалу    Господарського суду Полтавської області від 08.06.2021 (суддя Сірош Д.М.), постановлену в приміщенні Господарського суду Полтавської області в м. Полтаві об 11год 15хв,
у справі    №917/412/19
за позовом:    Першого заступника прокурора Полтавської області в інтересах держави в особі Територіальної громади в особі Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області,
до 1-го відповідача:    Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м. Полтава,
до 2-го відповідача:    Фермерського господарства «К-9», с.Білоцерківка,    Полтавська область,
за участю    третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:
1) Державного реєстратора Сектору економіки розвитку, торгівлі і цивільного захисту Великобагачанської районної державної адміністрації, село Велика Багачка, Полтавська область;
2) Кордубан В.В., село Білоцерківка,    Полтавська область,
про    визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 08.06.2021 у справі №917/412/19 зупинено провадження у справі до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи 922/1830/19 та опублікування повного тексту постанови.
Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що правовідносини у справі № 917/412/19 та у справі № 922/1830/19 за характером спору та сферою правового регулювання є подібними, існує об`єктивна неможливість розгляду справи №917/412/19 Господарським судом Полтавської області, оскільки факти та обставини, які будуть встановлюватись Великою Палатою Верховного Суду у справі №922/1830/19 (щодо юрисдикційної підвідомчості даної категорії спорів) мають істотне значення для розгляду справи № 917/412/19 Господарським судом Полтавської області (т.4,а.с.85,86).
Заступник керівника Полтавської обласної прокуратури з ухвалою місцевого господарського суду не погодився та 04.08.2021 звернувся до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 08.06.2021, справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що приймаючи рішення про зупинення провадження у справі судом першої інстанції не надано оцінку доказам, наявним в матеріалах справи, та не обґрунтовано у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи. Так, судом не взято до уваги, що  ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 14.09.2018 у справі №525/276/18, яка залишена без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 13.12.2018 закрито провадження у справі за позовом    Заступника прокурора Полтавської області Савенка Олександра Анатолійовича в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, за участю,    третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:    Державного реєстратора Сектору економічного розвитку, торгівлі і цивільного захисту Великобагачанської державної адміністрації, Білоцерківської сільської об`єднаної територіальної громади про визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, визнання недійсними шести договорів оренди земельних ділянок та повернення земельних ділянок. Тоді як, за приписами статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. На думку скаржника, зупинення провадження у справі призводить до затягування розгляду справи і її перебування у стані невизначеності (т.4, а.с.105-108). 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 у справі №917/412/19, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Полтавської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 08.06.2021 у справі №917/412/19; встановлено здійснити розгляд справи №917/412/19 в порядку спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи; встановлено сторонам сторонам п`ятиденний     строк з моменту отримання ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі для подання відзивів на апеляційну скаргу з    доказами    надсилання їх копій скаржнику (т.4, а.с.137-140).
Копії цієї ухвали отримані сторонами у справі, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (т.4, а.с.141-152).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.         

12.03.2019 перший заступник прокурора Полтавської області    звернувся до Господарського суду Полтавської області в інтересах держави в особі Територіальної громади в особі Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру до    Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та ФГ "К-1" про:
1) визнання незаконними та скасування наказів ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про затвердження ОСОБА_1 проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, а саме: від 27.04.2016 № 3167-сг; від 18.04.2016 №2990-сг; від 18.04.2016 №2988-сг; від 18.04.2016 №2989-сг;  від 18.04.2016 №2992-сг; від 18.04.2016 № 2991-сг; 
2) визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок загальною площею 215,6131га вартістю 6552482,11грн, що розташовані за межами населених пунктів Білоцерківської та Подільської сільських рад Великобагачанського району,     які укладені між ОСОБА_1 та ГУ Держгеокадастром у Полтавській області, а саме:
-від 29.04.2016 щодо земельної ділянки площею 17,3068га, кадастровий номер 5320284000:00:001:2075, що розташована за межами населених пунктів на території Подільської сільської ради Великобачанського району Полтавської області терміном на 7 років (наказ №2990-сг від 18.04.2016);
-від 29.04.2016 щодо земельної ділянки площею 61,0809га, кадастровий номер 5320284000:00:002:2102, що розташована за межами населених пунктів на території Подільської сільської ради Великобачанського району Полтавської області терміном на 7 років (наказ №2989-сг від 18.04.2016);
-від 29.04.2016 щодо земельної ділянки площею 87,4862га, кадастровий номер 5320284000:00:001:2101, що розташована за межами населених пунктів на території Подільської сільської ради Великобачанського району Полтавської області терміном на 7 років (наказ №2988-сг від 18.04.2016);
-від 29.04.2016 щодо земельної ділянки площею 11,5355га, кадастровий номер 5320284000:00:001:2077, що розташована за межами населених пунктів на території Подільської сільської ради Великобачанського району Полтавської області терміном на 7 років (наказ №2992-сг від 18.04.2016);
-від 29.04.2016 щодо земельної ділянки площею 28,0792га, кадастровий номер 5320281200:00:008:0473, що розташована за межами населених пунктів на території Білоцерківської сільської ради Великобачанського району Полтавської області терміном на 7 років (наказ №3167-сг від 27.04.2016);
-від 29.04.2016 щодо земельної ділянки площею 10,1245га, кадастровий номер 5320284000:00:001:2076, що розташована за межами населених пунктів на території Подільської сільської ради Великобачанського району Полтавської області терміном на 7 років (наказ №2991-сг від 18.04.2016);
3) скасування державної реєстрації прав оренди, що виникли з договорів оренди, а саме:
-від 29.04.2016 щодо земельної ділянки площею 17,3068га, кадастровий номер  5320284000:00:001:2075, що розташована за межами населених пунктів на території Подільської сільської ради Великобачанського району Полтавської області терміном на 7 років (наказ №2990-сг від 18.04.2016);
-від 29.04.2016 щодо земельної ділянки площею 61,0809га, кадастровий номер 5320284000:00:002:2102, що розташована за межами населених пунктів на території Подільської сільської ради Великобачанського району Полтавської області терміном на 7 років (наказ №2989-сг від 18.04.2016);
-від 29.04.2016 щодо земельної ділянки площею 87,4862га, кадастровий номер 5320284000:00:001:2101, що розташована за межами населених пунктів на території Подільської сільської ради Великобачанського району Полтавської області терміном на 7 років (наказ №2988-сг від 18.04.2016);
-від 29.04.2016 щодо земельної ділянки площею 11,5355га, кадастровий номер 5320284000:00:001:2077, що розташована за межами населених пунктів на території Подільської сільської ради Великобачанського району Полтавської області терміном на 7 років (наказ №2992-сг від 18.04.2016);
-від 29.04.2016 щодо земельної ділянки площею 28,0792га, кадастровий номер 5320281200:00:008:0473, що розташована за межами населених пунктів на території Білоцерківської сільської ради Великобачанського району Полтавської області терміном на 7 років (наказ №3167-сг від 27.04.2016);
-від 29.04.2016 щодо земельної ділянки площею 10,1245га, кадастровий номер 5320284000:00:001:2076, що розташована за межами населених пунктів на території Подільської сільської ради Великобачанського району Полтавської області терміном на 7 років (наказ №2991-сг від 18.04.2016) та скасування державної реєстрації прав оренди, що виникли по зазначеним договорам (т.1,а.с.1-145).
В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що: по-перше, у поданих до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області заявах про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для створення та ведення фермерського господарства ОСОБА_1 не обґрунтовано бажані для отримання великі розміри земельних ділянок на території різних сільських рад, з урахуванням перспектив діяльності створеного фермерського господарства; також у заявах та доданих до них документах не вказано кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне  одержання землі; по-друге, ОСОБА_1 є засновником ФГ «К-1» та вже отримав земельну ділянку для створення зазначеного господарства, а отже, на думку  прокурора, надання ОСОБА_1 ще шести окремих земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані в іншій місцевості, суперечить приписам чинного законодавства; по-третє, договори оренди земельних ділянок укладені без проведення їх нормативної грошової оцінки, про що зазначено у п.5 оскржуваних договорів.
Наказами ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 18.04.2016 №2990-сг, №2990-сг, №2989-сг;  №2988-сг,  №2992-сг; № 2991-сг, та від 27.04.2016 № 3167-сг, які є предметом оскарження, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів (т.1,а.с.91-96).
Зі змісту оскаржуваних договорів оренди землі 29.04.2016 вбачається, що вони укладені між ГУ Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 , предметом вказаних догорів є земельні ділянки, надані в оренду для ведення фермерського господарства (т.1, а.с.102-104, 107-109, 112-114, 117-119, 122-124, 127-129).   
23.04.2019 ОСОБА_1 подано до місцевого господарського суду клопотання про закриття провадження у справі з посиланням на постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №606/2032/16-ц, від 21.11.2018 у справі №272/1652/14-ц та зазначенням того, що правовідносини у цих справах є подібними, а отже спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що посилання прокурора на ухвалу Великобагачанського районного суду від 14.09.2018 та постанову Полтавського апеляційного господарського суду від 13.12.2018 у справі №525/276/18 не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки: по-перше, вони не додані до матеріалів справи; по-друге, вказані судові рішення не були предметом касаційного оскарження (т.1,а.с.224-227).
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 23.04.2019 у справі №917/412/19    залишено без розгляду позов    першого заступника прокурора Полтавської області від 12.03.2019 № 05/1-222вих-19 (т.1, а.с.238-245).
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2019 у цій справі задоволено апеляційну скаргу першого заступника прокурора Полтавської області на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 23.04.2019 у справі №917/412/19; справу передано до Господарського суду Полтавської області (т.2, а.с.194-207).
02.12.2019 ФГ «К-1» подано клопотання про закриття провадження у справі, оскільки спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. При цьому в обґрунтування своїх вимог посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №621/2501/18 (т.3,а.с.18-22).
В матеріалах справи наявна ухвала Великобагачанського районного суду Полтавської області від 14.09.2018 у справі №525/276/18, яка залишена без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 13.12.2018, якою закрито  провадження у справі за позовом    Заступника прокурора  Полтавської області Савенка Олександра Анатолійовича в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:    Державний реєстратор Сектору економічного розвитку, торгівлі і цивільного захисту Великобагачанської районної державної адміністрації,    Білоцерківська сільська об`єднана територіальна громада, про визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, визнання недійсними шести договорів оренди земельних ділянок та повернення земельних ділянок (т.3,а.с.55-63).
Ухвала Великобагачанського районного суду Полтавської області, з посиланням на пункти 47,48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №317/2520/15-ц мотивована тим, що спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. 
Ухвалою місцевого господарського суду від 24.09.2020 закрито провадження у справі  №917/412/19 з підстав відсутності предмета спору (т.3, а.с.130-133).
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.11.2020 у цій справі задоволено апеляційну скаргу Першого заступника керівника Полтавської обласної прокуратури; скасовано ухвалу Господарського суду Полтавської області від 24.09.2020; справу №917/412/19 направлено до Господарського суду Полтавської області для продовження розгляду (т.3, а.с.207-215).
08.06.2021 місцевим господарським судом прийнято оскаржувану ухвалу з підстав, зазначених вище. 

Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.    
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках    перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунено.
Зупинення провадження у справі до  закінчення перегляду в касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) є правом господарського суду.
Отже, ГПК України передбачено право, а не обов`язок суду зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Подібність правовідносин означає, зокрема, схожість суб`єктного складу учасників господарських відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, підстав позову, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

Як правильно встановлено місцевим господарським судом, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою від 03.12.2020 передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 922/1830/19 за позовом заступника керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області до фізичної особи, ГУ Держгеокадастру у Харківській області та Фермерського господарства "Скосогорівка" про    визнання незаконним та скасування наказу ГУ Держземагенства у Харківській області про надання фізичній особі в оренду земельних ділянок, визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, скасування рішень про державну реєстрацію та зобов`язання фізичну особу повернути державі земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення.
Зі змісту судових рішень у справі № 922/1830/19 вбачається, що прокурор, звертаючись до суду з відповідним позовом, обґрунтовував свої вимоги тим, що для ведення фермерського господарства на підставі розпоряджень уповноваженого органу у користування фізичній особі  вже виділялись земельні ділянки за рахунок земель державної власності, що підтверджується укладеними договорами оренди землі. Отже, на думку прокурора, розглядаючи заяву фізичної особи про надання їй в оренду земельної ділянки, ГУ Держгеокадастру у Харківській області не здійснило перевірку та не пересвідчилося в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду, виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельній ділянці, про що свідчить факт повторного звернення для отримання земельної ділянки у спрощеному порядку, з метою обходу обов`язкової процедури - земельних торгів.
Передаючи справу №922/1830/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив таке:
-    при визначенні юрисдикції цього спору колегія суддів ураховує, що у постанові від 21.11.2018 у справі № 272/1652/14-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що якщо на момент відкриття провадження у справі щодо спору між органом державної влади чи місцевого самоврядування та, зокрема, фізичною особою, якій із земель державної або комунальної власності надана земельна ділянка для ведення фермерського господарства, таке господарство вже було зареєстрованим, то справа має розглядатися за правилами господарського судочинства.
Якщо ж на час відкриття провадження у справі щодо такого спору про користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, фермерське господарство не зареєстровано, то стороною таких спорів є громадянин, якому надавалась земельна ділянка, а спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;
-    у постанові від    13.03.2018 у справі № 348/992/16-ц    Велика Палата Верховного Суду зазначила, що    після    укладення договору тимчасового користування землею,    зокрема    на умовах оренди, фермерське господарство з дати його державної реєстрації    набуває    статусу юридичної особи. З цього часу обов`язки землекористувача здійснює фермерське господарство,    а не    громадянин, якому вона надана. Спори фермерських господарств щодо права власності чи    іншого    речового права на землю з    іншими    юридичними особами, органами, уповноваженими здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, і прокурором, який    обґрунтовує    позовні вимоги порушенням інтересів держави у сфері розпорядження ділянками державної та комунальної власності,    треба    розглядати    за правилами    господарського судочинства.    Аналогічні висновки викладені у    постановах від 22.08.2018 у справі № 606/2032/16-ц, від 12.12.2018 у справах № 704/29/17-ц та № 388/1103/16-ц;
- водночас, за висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 20.03.2019 у справі № 619/1680/17-ц, від 03.04.2019 у справі №621/2501/18, від 15.01.2020 у справі № 698/119/18, за правилами цивільного судочинства слід розглядати спір, пов`язаний із наданням без проведення земельних торгів в оренду земельної ділянки із земель державної або комунальної власності існуючому фермерському господарству (зокрема, шляхом надання в оренду земельної ділянки для ведення такого господарства його засновнику), якщо останнє було створене на земельній ділянці, що теж раніше була надана із земель державної чи комунальної власності;
- при цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 357/1180/17 відступила від свого висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06. 2018 року у справі № 317/2520/15-ц, про те, що спори, пов`язані з наданням без проведення земельних торгів в оренду земельної ділянки існуючому фермерському господарству шляхом надання в оренду додаткової земельної ділянки для ведення фермерського господарства його засновнику і подальшого передання цієї ділянки у користування фермерського господарства, мають розглядатися за правилами господарського судочинства. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 357/1180/17 зазначила, що з огляду на суб`єктний склад сторін, характер спірних правовідносин у цій справі спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому суди попередніх інстанцій правильно дійшли висновку про необхідність розгляду справи в порядку цивільного судочинства;
- висновки щодо належності до цивільної юрисдикції спорів, пов`язаних із повторним наданням без проведення земельних торгів в оренду земельної ділянки існуючому фермерському господарству шляхом надання в оренду додаткової земельної ділянки існуючому фермерському господарству сформульовані також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі №619/1680/17-ц, від 03.04.2019 у справі №621/2501/18, від 15.01.2020 у справі №698/119/18.
Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 922/1830/19 зазначила про необхідність відступити від висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 357/1180/17, від 20.03.2019 у справі №619/1680/17-ц, від 03.04.2019 у справі №621/2501/18, від 15.01.2020 у справі №698/119/18, стосовно належності до цивільної юрисдикції спорів про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства без проведення земельних торгів, оскільки, на думку колегії суддів, такі спори повинні розглядатися в порядку господарського судочинства.
Ухвалою    Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 прийнято до розгляду справу №922/1830/19 з посиланням на те, що у цій справі прокурор звернувся до господарського суду з позовом, вказуючи про незаконність надання фізичній особі земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства, про що свідчить факт її повторного звернення для отримання земельної ділянки у спрощеному порядку, з метою обходу обов`язкової процедури - земельних торгів. 
За висновками, що містяться в постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 619/1680/17-ц, від 03.04.2019 у справі № 621/2501/18, від 15.01.2020 у справі № 698/119/18, від 20.05.2020 у справі № 357/1180/17, спір належить до цивільної юрисдикції, у тому випадку коли без проведення земельних торгів фізичній особі, яка вже мала створене на земельній ділянці державної/комунальної власності фермерське господарство, повторно виділена земельна ділянка для ведення фермерського господарства.
Також, подібний висновок міститься у постанові від 15.01.2020 у справі №627/1351/18, де Велика Палата Верховного Суду вказала про належність спору у справі до цивільної юрисдикції, зазначивши про те, що із заявою про надання спірної земельної ділянки звернулась фізична особа, а тому ототожнення фізичної особи та Фермерського господарства "ВЕЕТ", яке вже було зареєстровано та використовувало іншу земельну ділянку, надану цій фізичній особі для створення і ведення фермерського господарства, в цих правовідносинах є неправильним. Факт передачі фізичною особою спірної земельної ділянки у користування належному йому Фермерському господарству "ВЕЕТ" має значення для вирішення спору по суті, а не для визначення його юрисдикції.
Велика Палата Верховного Суду визнала мотиви, на підставі яких постановлено ухвалу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2020 у справі № 922/1830/19, обґрунтованими та прийняла справу до розгляду.

Згідно з пунктом 1 частини 2    статті 45 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"    Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що правовідносини, що склалися між сторонами спору у справі №922/1830/19, яка переглядається у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду, є подібними до правовідносин у цій справі, як за предметом  так і за підставами позову, оскільки за твердженнями прокурора  Кордубан В.В. вже отримав земельну ділянку для створення ФГ «К-1», а отже, на думку  прокурора, надання Кордубан В.В. ще шести окремих земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані в іншій місцевості, для ведення фермерського господарства суперечить вимогам закону. 
Однак, при ухваленні оскаржуваної ухвали місцевим господарським судом не враховано, що ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 14.09.2018 у справі №525/276/18, яка залишена без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 13.12.2018, закрито  провадження у справі за позовом    заступника прокурора Полтавської області Савенка Олександра Анатолійовича в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Кордубана В.В., треті особи, які не заявляють самостійних вимоги щодо предмета спору:    Державний реєстратор Сектору економічного розвитку, торгівлі і цивільного захисту Великобагачанської районної державної адміністрації,    Білоцерківська сільська об`єднана територіальна громада про визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, визнання недійсними шести договорів оренди земельних ділянок та повернення земельних ділянок (т.3,а.с.55-63).
Ухвала Великобагачанського районного суду Полтавської області, з посиланням на пункти 47,48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №317/2520/15-ц мотивована тим, що спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. 
Відповідно до частини 1 статті 18 ГПК України, яка кореспондується зі статтею 18 ЦПК України  судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно з частиною 1 статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
У п.72 рішення Європейського Суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява N 48553/99) зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 параграфа 1, повинно тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.
Посилання на те, що одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду, міститься і у справах Європейського суду з прав людини "Брумареску проти Румунії", "Салов проти України".
Суд апеляційної інстанції зазначає, що Великобагачанський районний суд Полтавської області при розгляді позову прокурора, вимоги якого є ідентичними вимогам прокурора у цій справі, в ухвалі від 14.09.2018 у справі №525/276/18, яка набрала законної сили, дійшов висновку, що спір підлягає вирішенню в порядку господарського, а не цивільного судочинства, а отже з метою забезпечення права позивача на доступ до суду та на ефективний засіб юридичного захисту господарський суд має розглянути вказаний спір та не допустити існування юрисдикційного конфлікту. 
У пункті 1 статті 6 Конвенції закріплене «право на суд» разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства», заява № 4451/70, пункт 36). Проте такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутності цих прав (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 17 січня 2012 року у справі «Станєв проти Болгарії», заява № 36760/06, пункт 230).
У рішенні від 21.12.2017 у справі «Шестопалова проти України» (заява № 55339/07) ЄСПЛ зробив висновок, що заявниця була позбавлена права на доступ до суду всупереч пункту 1 статті 6 Конвенції, оскільки національні суди надавали їй суперечливі роз`яснення щодо юрисдикції, відповідно до якої позов заявниці мав розглядатися в судах України, а Вищий адміністративний суд України не виконав рішення Верховного Суду України щодо розгляду позову заявниці за правилами адміністративного судочинства (пункти 13, 18, 24).
У 7.44 постанови від 15.06.2021 у справі №904/6125/20 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що з огляду на існування юрисдикційного конфлікту, з метою забезпечення права позивача на доступ до суду та на ефективний засіб юридичного захисту, Велика Палата Верховного Суду вважає, що справа № 904/6125/20 у частині заявлених позовних вимог до відповідачів 2 - 6, за якими позивачу відмовлено у відкритті провадження в цивільній справі судом загальної юрисдикції, має бути розглянута за правилами господарського судочинства лише тому, що позивачу слід забезпечити доступ до правосуддя навіть в іншому судочинстві, ніж це передбачено законом, оскільки перешкоди до розгляду в належному (цивільному) судочинстві виникли у зв`язку із процесуальною діяльністю суду.
Подібний висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у її постановах від 12.12.2018 у справах № 490/9823/16-ц та № 761/12676/17, а також від 27.03.2019 у справі № 766/10137/17, від 02.02.2021 у справі № 906/1308/19.
У рішенні від 17.01.2013 у справі «Мосендз проти України» (заява № 52013/08) ЄСПЛ встановив, що заявник був позбавлений ефективного національного засобу юридичного захисту, гарантованого статтею 13 Конвенції, через наявність юрисдикційних конфліктів між цивільними й адміністративними судами (пункти 116, 119, 122,125).
Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що     статтею 6 Конвенції закріплено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального звинувачення.
Таке право кореспондується з обов`язком добросовісного використання як сторонами, так і судом, своїх процесуальних прав та необхідністю утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати наданих процесуальним законом заходів до скорочення періоду судового провадження. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" від 07.07.1989, § 35,) "Смірнова проти України" (від 08.11.2005, § 66, § 69).
Отже, оскільки суд загальної юрисдикції ухвалою від 14.09.2018 закрив провадження у справі №525/276/18 за позовом    заступника прокурора  Полтавської області Савенка Олександра Анатолійовича в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Кордубана В.В., треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:    Державний реєстратор Сектору економічного розвитку, торгівлі і цивільного захисту Великобагачанської районної державної адміністрації,    Білоцерківська сільська об`єднана територіальна громада, про визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області     про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства від 27.04.2016 № 3167-сг; від 18.04.2016 №2990-сг; від 18.04.2016 №2988-сг; від 18.04.2016 №2989-сг;  від 18.04.2016 №2992-сг; від 18.04.2016 №2991-сг; визнання недійсними шести договорів оренди земельних ділянок (які є предметом оскарження  і у цій справі), та вказане судове рішення набрало законної сили, висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/1830/19 не вплинуть на розгляд цієї справи (щодо юрисдикції), з огляду на недопущення юрисдикційного конфлікту та з метою забезпечення права позивача на доступ до суду та на ефективний засіб юридичного захисту у розумні строки. 
За таких обставин, колегія суддів Східного  апеляційного господарського суду дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги Заступника керівника Полтавської обласної прокуратури. Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 08.06.2021 у справі №917/412/19 слід скасувати як таку, що прийнята з порушенням вимог процесуального права та  при неповному  з`ясуванні обставин, що мають значення  для справи, справу №917/412/19 передати на розгляд Господарському суду Полтавської області.
Керуючись ст.ст. 270, 271, 273, п.6 ч.1 ст.275, п.4 ч.1 ст.277, ст.ст.281,    282, 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Заступника керівника Полтавської обласної прокуратури задовольнити.
2.Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 08.06.2021 у справі №917/412/19 скасувати.  
3. Справу №917/412/19 передати на розгляд Господарському суду Полтавської області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя                                                                    Л.І. Бородіна

Суддя                                                                                           Л.М. Здоровко  

Суддя                                                                                           Н.О. Мартюхіна