ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" листопада 2021 р.           Справа№ 910/9881/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Буравльова  С.І.
суддів:            Шапрана  В.В. 
          Андрієнка  В.В. 
 
секретар                Рибчич А.В.
за участю 
представників:      позивача - не з`явились
                       відповідача - Гачак І.О.

розглянувши апеляційну скаргу Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"
на рішення Господарського суду м. Києва від 07.09.2021 р. 
у справі № 910/9881/21 (суддя - Трофименко Т.Ю.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця"
про стягнення 89204,19 грн

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" звернулося з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 89204,19 грн вартості нестачі вугілля.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що відповідач як перевізник належним чином не виконав свої зобов`язання щодо збереження вантажу під час перевезення, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість з вартості нестачі вугілля.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 07.09.2021 р. у справі № 910/9881/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" задоволено повністю.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, Регіональна філія "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Також у прохальній частині відповідач просив суд витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Західенерго" засвідчену копію договору № 1-1-2016/006 від 27.01.2016 р., а також платіжні доручення або інші фінансові документи, що підтверджують кількість та вартість відправленого вантажу за накладними № 53288007, № 53344123, № 53271276, № 53215810, № 52983764, № 52983764, №с 53272829, № 53219184, № 53219176, № 52953767, № 53346656, №53219754, № 53329348.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вартості вантажу, що перевозився за накладними № 53288007, № 53344123, № 53271276, № 53215810, № 52983764, № 52983764, № 53272829, № 53219184, № 53219176, № 52953767, № 53346656, №53219754, № 53329348.
Розглянувши клопотання відповідача, викладене в апеляційній скарзі, про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Західенерго" засвідченої копії договору № 1-1-2016/006 від 27.01.2016 р., а також платіжних доручень або інших фінансових документів, що підтверджують кількість та вартість відправленого вантажу за накладними № 53288007, № 53344123, № 53271276, № 53215810, № 52983764, № 52983764, №с 53272829, № 53219184, № 53219176, № 52953767, № 53346656, №53219754, № 53329348, колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на таке.
Відповідно до ч. ч 1 - 3 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.
Як передбачено ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Виходячи з наведеного, враховуючи предмет та підстави позовних вимог, з огляду на обставини, що входять до предмету доказування у справі, а також те, що відповідачем не зазначено, які заходи він вживав для отримання цих доказів самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів, причини неможливості отримати ним ці докази самостійно, тому судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про витребування доказів.
У судовому засіданні 16.11.2021 р. представник відповідача надав усні пояснення по суті апеляційної скарги, представник позивача не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду скарги, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення.  
Доказів поважності відсутності вказаного представника суду не надано.
Також у матеріалах справи відсутні докази про те, що представник позивача був позбавлений можливості через будь-які перешкоди, в тому числі і карантинні, бути присутнім у судовому засіданні.
Крім цього, позивач не наполягав на обов`язковій участі його представника у судовому засіданні, відповідного клопотання від нього не було подано апеляційному суду.
Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання вказаного представника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення може призвести до безпідставного затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.  
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне. 
У лютому-березні 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" було здійснено відправку вугілля кам`яного у твердому стані, вологість 0%, на адресу ДТЕК Бурштинська ТЕС АТ "ДТЕК Захденерго" залізничним транспортом зі станції Курахівка Донецької залізниці до станції призначення Бурштин Львівської залізниці, що підтверджується залізничними накладними № 53271276, № 53215810, № 53219176, № 52953767, № 53288007, № 53272829, № 53219184, № 53346656, № 53344123, № 53329348, № 53219754, № 52983764 (досильні № 52962206, № 45370921, № 45432531, № 53366746, № 52993151, № 53248761, № 53248753, № 53248738, № 53247820).
На станціях Покровськ та Лиман, Донецької залізниці, Нижньодніпровський-Вузол Придніпровської залізниці та Бурштин Львівської залізниці проведено комісійну перевірку маси вантажу та за результатами зважування виявлено, що частину вантажу у вагонах, які перевозились за вказаними залізничними накладними втрачено, про що складено відповідні комерційні акти.
На станції Покровськ Донецької залізниці були складені комерційні акти № 482004/115/302 від 06.03.2021 р., № 482004/75/193 від 08.02.2021 р., № 482004/83/205 та № 482004/84/204 від 10.02.2021 р.
Згідно з комерційним актом № 482004/83/205 при контрольному переважуванні вагону № 62111083 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 89050 кг, тара - 23000 кг, нетто - 66050 кг, що менше вантажного документу на 3950 кг. Над 3-7 люком ліворуч виявлене поглиблення 750x100x40-50 см. Маркування порушене. Вагон в технічному стані справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом № 482004/84/204 при контрольному переважуванні вагону № 54751201 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 89250 кг, тара - 22500кг, нетто - 66750 кг, що менше вантажного документу на 2950 кг. Над 1-7 люком ліворуч виявлене поглиблення 1050х100-150х40-50 см. Маркування порушене. Вагон в технічному стані справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом № 482004/75/193 при контрольному переважуванні вагону № 59672162 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 92300 кг, тара-23500 кг, нетто 68800 кг, що менше вантажного документу на 900 кг. Над 4-7 люками виявлене поглиблення 450x60x20 см. Маркування порушене. Вагон в технічному стані справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом № 482004/115/302 при контрольному переважуванні вагону № 52536877 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 91150 кг, тара-23000 кг. нетто - 68150 кг, що менше вантажного документу на 1350 кг. Над 1-3 люками виявлене поглиблення 450х80-100х30-40 см. Маркування порушене. Вагон в технічному стані справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.
На станції Лиман Донецької залізниці були складені комерційні акти № 490000/20/272, № 490000/21/273, № 490000/22/291, № 490000/25/294, № 490000/26/295, № 490000/24/293, № 490000/23/292 від 02.03.2021 р.
Згідно з комерційним актом № 490000/25/294 при контрольному переважуванні вагону № 56957335 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 89200 кг, тара - 21800 кг, нетто - 67400 кг, що менше вантажного документу на 1100 кг. Над 6-7 люками виявлене поглиблення 200x100x50 см. Маркування порушене. Вагон в технічному стані справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом № 490000/26/295 при контрольному переважуванні вагону № 53547733 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 89550 кг тара - 23100 кг, нетто - 66450 кг, що менше вантажного документу на 2050 кг. Над 1-6 люками виявлене поглиблення 200x100x50 см. Маркування порушене. Вагон в технічному стані справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом № 490000/24/293 при контрольному переважуванні вагону № 56018021 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 88400 кг, тара - 22000 кг, нетто - 66400 кг, що менше вантажного документу на 1600 кг. Над 1-3 люками виявлене поглиблення 300х100х50 см. Маркування порушене. Вагон в технічному стані справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом № 490000/23/292 при контрольному переважуванні вагону № 60460607 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 90400 кг, тара - 23400 кг, нетто - 67000 кг, що менше вантажного документу на 2000 кг. Над 5-6 люками виявлене поглиблення 200x100x80 см. Маркування порушене. Вагон в технічному стані справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом № 490000/20/272 при контрольному переважуванні вагону № 53568713 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто-87950 кг, тара - 21700 кг, нетто - 66250 кг, що менше вантажного документу на 1950 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення 200x100x100 см. Маркування порушене. Вагон в технічному стані справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом № 490000/21/273 при контрольному переважуванні вагону № 61017638 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 90450 кг, тара - 22300 кг, нетто - 68150 кг, що менше вантажного документу на 1150 кг. Над 7 люком виявлене поглиблення 100x100x80 см. Маркування порушене. Вагон в технічному стані справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом № 490000/22/291 при контрольному переважуванні вагону № 53510855 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 87500 кг, тара - 22000 кг, нетто - 65500 кг, що менше вантажного документу на 2-00 кг. Над 1-2-3 люками виявлене поглиблення 300х100x100 см. Маркування порушене. Вагон в технічному стані справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.
На станції Нижньодніпровський-вузол Придніпровської залізниці були складені комерційні акти № 450003/67/271 від 04.03.2021 р., № 450003/62/262 від 01.03.2021 р.
Згідно з комерційним актом № 450003/62/262 при контрольному переважуванні вагону № 61078101 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 88850 кг, тара - 22000 кг, нетто - 66850 кг, що менше вантажного документу на 2850 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення 1050x100-120x30-40 см. Маркування порушене. Вагон в технічному стані справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом № 450003/67/271 при контрольному переважуванні вагону № 61075214 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 89000 кг, тара - 22900 кг, нетто - 66100 кг, що менше вантажного документу на 3900 кг. Над 1-3 люками виявлене поглиблення 4500х1500х300 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом № 450003/67/271 при контрольному переважуванні вагону № 56124530 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 88650 кг, тара - 23700 кг, нетто - 64950 кг, що менше вантажного документу на 4750 кг. Над 1-6 люками виявлене поглиблення 900x100-120x50 см. Маркування порушене. Вагон в технічному стані справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом № 450003/67/271 при контрольному переважуванні вагону № 50065390 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 86850 кг, тара - 22700 кг, нетто - 64150 кг, що менше вантажного документу на 5350 кг. Над 1-6 люками виявлене поглиблення 900х80-100х20-40 см. Маркування порушене. Вагон в технічному стані справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом № 450003/67/271 при контрольному переважуванні вагону № 62100227 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 88750 кг, тара - 23000 кг, нетто - 65750 кг, що менше вантажного документу на 3550 кг. Над 5-7 люками виявлене поглиблення 450х80х50 см. Маркування порушене. Вагон в технічному стані справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.
На станції Бурштин Львівської залізниці були складені комерційні акти № 388103/270 від 07.03.2021 р., № 388103/258, № 388103/259 від 03.03.2021 р., № 388103/298, № 388103/299 від 09.03.2021 р.
Згідно з комерційним актом № 388103/298 при контрольному переважуванні вагону № 62111778 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 89650 кг, тара - 22000 кг, нетто - 67650 кг, що менше вантажного документу на 2350 кг. Над 5-7 люками виявлене поглиблення 450x100-150x60-80 см. Маркування порушене. Вагон в технічному стані справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом № 388103/299 при контрольному переважуванні вагону № 60725637 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 87950 кг, тара - 22000 кг, нетто - 65950 кг, що менше вантажного документу на 4050 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення 1050x100-140x60-80 см. Маркування порушене. Вагон в технічному стані справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом № 388103/270 при контрольному переважуванні вагону № 63659106 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 90650 кг, тара -22800 кг, нетто - 67850 кг, що менше вантажного документу на 2150 кг. Над 5-7 люками виявлене поглиблення 450x80-100x40-50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом № 388103/258 при контрольному переважуванні вагону № 53188009 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 88700 кг, тара - 22000 кг, нетто - 66700 кг, що менше вантажного документу на 2300 кг. Над 1-3 люками виявлене поглиблення 450-500х80-100x30-40 см. Маркування порушене. Вагон в технічному стані справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом № 388103/259 при контрольному переважуванні вагону № 53271276 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 89350 кг, тара -22600 кг, нетто - 66750 кг, що менше вантажного документу на 2750 кг. Над 1-4 люками виявлене поглиблення 550x120x30-40 см. Маркування порушене. Вагон в технічному стані справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.
Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, як перевізник належним чином не виконав свої зобов`язання щодо збереження вантажу під час перевезення, у зв`язку з чим повинен відшкодувати позивачу збитки у розмірі 89204,19 грн.
Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Згідно зі ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.
Як передбачено ч. 1 ст. 307 ГК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
За ч. 2 ст. 307 ГК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.
У відповідності до ч. 3 ст. 307 ГК України вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі.
Як було встановлено вище, Акціонерне товариство "Українська залізниця" прийняло до перевезення від Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" вантаж та здійснило його перевезення зі станції відправлення до станції призначення.
Згідно з ч. 5 ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.
Як передбачено ч. 1 ст. 110 Статуту залізниць України, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.
За ст. 52 Статуту залізниць України на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.
Вбачається, що комерційні акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 р. за № 567/6855, а тому визнаються судом належними та допустимими доказами на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладних, фактичній масі вантажу, та недостачі вантажу, який перевозився у вагонах № 61075214, № 56124530, № 50065390, № 62100227, № 56957335, № 53547733, № 56018021, № 60460607, № 62111778, № 60725637, № 62111083, № 54751201, № 61078101, № 62609821, № 53188009, № 53510855, № 61017638, № 59672162, № 52536877, № 53568713, № 63659106.
Доказів наявності у відповідача заперечень щодо форми, порядку складання, змісту вказаних комерційних актів та щодо посадових осіб, які їх підписали, матеріали справи не містять. Відсутні в комерційних актах і відомості про те, що вагони мають технічні несправності, які могли призвести до втрати вантажу.
Також відповідачем не доведено, що нестача вантажу виникла з незалежних від нього причин.
Згідно з ч. 2 ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт" за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.
Відповідно до ч. 2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.
Як передбачено ч. ч. 1, 3 ст. 314 ГК України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, у разі втрати або нестачі вантажу перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.
Згідно зі ст. ст. 113, 114 Статуту залізниць України за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин. Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. 
У відповідності до ст. 133 Статуту залізниць України передача права на пред`явлення претензій та позовів відправником одержувачу або одержувачем відправнику, а також відправником або одержувачем вищій організації засвідчується переуступним написом на відповідному документі (накладній, квитанції про приймання вантажу до перевезення, багажній квитанції). Переуступний напис засвідчується підписами керівника і головного (старшого) бухгалтера та печаткою підприємства. 
Вантажовідправником по вказаним вище накладним є Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ", вантажоодержувачем - Відокремлений підрозділ "Бурштинська теплова електрична станція" Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго".
Встановлено, що залізничні накладні засвідчені переуступними підписами директора та головного бухгалтера Відокремленого підрозділу "Бурштинська теплова електрична станція" та скріплені печаткою Відокремленого підрозділу "Бурштинська теплова електрична станція" Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго".
Відповідно до переуступних підписів, право на пред`явлення претензій та позову надано Товариству з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ".
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа має право на відшкодування збитків, які їй було завдано в результаті порушення її цивільного права. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно з ч. 2 ст. 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
Як передбачено ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.
Для застосування таких правових наслідків порушення зобов`язань як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини. Відсутність хоча б одного з вище перелічених елементів, які створюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань.
Враховуючи обставини, встановлені у комерційних актах, відповідачем не було спростовано надані позивачем докази та не доведено суду, що втрата вантажу сталася не з вини перевізника.
Згідно зі ст. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.
Підставою для покладення на залізницю відповідальності за втрату вантажу за позовом вантажоодержувача (вантажовідправника) є квитанція про приймання вантажу до перевезення, яка свідчить про те, що вантаж був прийнятий залізницею до перевезення. Якщо вантажоодержувач не має можливості пред`явити таку квитанцію, він повинен додати до претензії та позовної заяви документ про сплату вартості вантажу і довідку станції відправлення про прийняття його до перевезення з відміткою станції призначення про неприбуття вантажу. У разі ухилення залізниці від видачі зазначеної довідки або від вчинення відмітки про неприбуття вантажу доказами у вирішенні спору щодо відповідальності залізниці за втрату вантажу можуть бути, зокрема, документи, які підтверджують надіслання залізниці запиту про необхідність видачі довідки або оскарження до Дирекції залізничних перевезень відмови станції призначення від вчинення відмітки про неприбуття вантажу. 
Доводи скаржника про недоведеність позивачем вартості та підтвердження оплати вартості відправленого вантажу за залізничними накладними судом відхиляються, оскільки позивач у цій справі є вантажовідправником, відтак, збитки, завдані позивачеві, не залежать від оплати вантажу та полягають у самому факті нестачі вантажу. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 910/115076/19 від 03.09.2020 р.
З розрахунку суми збитків позивача вбачається, що за нестачу вантажу ним було враховано норми природної втрати під час перевезення - 1% маси, зазначеної в перевізних документах на підставі п. 27 Правил видачі вантажів мінерального палива.
На підтвердження вартості втраченого вантажу за спірними залізничними накладними в матеріалах справи містяться довідки вантажовідправника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" щодо ціни 1 тони вугільної продукції, відправленого за вказаними накладними, скріплені печаткою підприємства - позивача, що узгоджується зі ст.115 Статуту, та довідки Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" і Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта «Білозерська» щодо вартості 1 тони вугілля.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.
За п. 27 Правил видачі вантажів при видачі вантажів, маса яких внаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить, зокрема, 1 % маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м`ясо морожене. Норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються: від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці; від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.
Згідно з п. "г" ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли недостача вантажу не перевищує норм природної втрати і граничного розходження визначення маси.
З урахуванням пункту 27 Правил видачі вантажів, враховуючи, що втраченим вантажем є вугілля кам`яне, яке перевозилося у твердому та сухому стані (вологість 0% про що вказано у накладних), позивачем обґрунтовано застосовано норму природних втрат у розмірі 1% від маси вантажу, зазначеної в перевізних документах при розрахунку збитків.
Відповідно до ст. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.
Встановлено, що вантажовідправник передав відповідачу для перевезення вугілля кам`яне, яке відповідно до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), Митного тарифу України, встановленого Законом України № 584-VII від 19.09.2013 р. (Група 27 Палива мінеральні; нафта і продукти її перегонки; бітумінозні речовини; воски мінеральні) та розділу 1 ДСТУ 4082-2002 "Паливо тверде. Ситовий метод визначання гранулометричного складу", затвердженого наказом Держстандарту України № 163 від 19.03.2002 р., є мінеральним паливом.
Згідно з ДСТУ 4083:2012 "Вугілля кам`яне та антрацит для пиловидного спалювання на теплових електростанціях" для вугілля першої та другої категорії марок ДГ, Г Західного Донбасу, як виняток, загальна волога на робочий стан палива W, має бути не більше 16,0%, а як вбачається з представлених до матеріалів справи залізничних накладних, кам`яне вугілля перевозилось у твердому стані, з вологістю не більше 0%, тобто з характеристиками в межах встановлених норм.
Враховуючи те, що втраченим вантажем за залізничними накладними № 53271276, № 53215810, № 53219176, № 52953767, № 53288007, № 53272829, № 53219184, № 53346656, № 53344123, № 53329348, № 53219754, № 52983764 (досильні № 52962206, № 45370921, № 45432531, № 53366746, № 52993151, № 53248761, № 53248753, № 53248738, № 53247820) було вугілля кам`яне, а за даними, які зазначені в графі 20 цих накладних, у вугіллі кам`яному показник вологи не перевищує гранично допустиму норму, позивачем обґрунтовано застосовано норму природних втрат у розмірі 1% від маси вантажу при розрахунку збитків.
Отже сума збитків, заподіяних позивачу внаслідок втрати частини вантажу з вини перевізника, з урахуванням норми природних втрат становить 89204,19 грн.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача збитків у розмірі 89204,19 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією як недоведені.
Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вказані обставини, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 07.09.2021 р. у справі №  910/9881/21 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" не підлягає задоволенню. 
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду м. Києва від 07.09.2021 р. у справі № 910/9881/21 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Регіональну філію "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 15.12.2021 р.

Головуючий суддя                                                            С.І. Буравльов 

Судді                                                                                В.В. Шапран

                                                                                В.В.Андрієнко