ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 жовтня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/5179/21	

 Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року (суддя Батрак І.В.) у справі №280/5179/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- 

                                               в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови позивачу здійснити перерахунок збільшення до пенсії (ст. 56 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”) із середньомісячного заробітку, який встановлено з 01.03.2021 відповідно до ч. 2 п. 4-5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та Постанови КМУ від 20.02.2019 №124;
2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати позивачу починаючи з 01.03.2021 основну пенсію та підвищення до пенсії за понаднормативний стаж із розрахунку середньомісячного заробітку 19927,83 грн. відповідно до ч. 2 п. 4-5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та Постанови КМУ від 22.02.2021 №127 та п. 2 ст. 56 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” без застосування двоскладової формули;
3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати позивачу починаючи з 01.04.2021 пенсію з урахуванням не менше як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі відповідно до п. 4 п. 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та розрахувати коефіцієнт стажу з урахуванням, що станом на 28.04.2021 загальний страховий стаж позивача становить 44 роки 05 місяців 0 днів.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідачем у березні 2021 року при перерахунку його пенсії згідно з Постановою КМУ №127 невірно розраховано розмір пенсії. Так, позивач зазначав, що починаючи з 01.03.2021 року має право на перерахунок основного розміру пенсії та доплати за понаднормовий стаж відповідно до ч.2 ст.56  Закону України №796 із розрахунку середньомісячного заробітку – 19927,83 грн. відповідно до ч.2 п.45 розділу XV Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та постанов Кабінету Міністрів 
України від 20.02.2019 №124, від 01.04.2020 №251, від 22.02.2021 №127. Також вказував, що з 01.04.2021 має право на перерахунок пенсії з урахуванням не менше як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.  З цього приводу позивач звертався до відповідача із заявами щодо перерахунку його пенсії, однак отримував відмови. У зв`язку з чим позивач  просив задовольнити позов.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року адміністративний позов задоволено частково, а саме:
визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок пенсії відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж 20 років, починаючи з 01.03.2021 .
зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” із збільшенням пенсії на 1% заробітку, визначеного відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 №   127 “Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році”, за кожний рік роботи понад встановлений стаж 20 років, починаючи з 01.03.2021.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що з урахуванням положень Постанови КМУ №127 від 22.02.2021 позивач набув право на проведення перерахунку пенсії з 01.03.2021 з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11. Дослідивши підстави для відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії, суд вказав на їх необґрунтованість  та зазначив, що в даному випадку відповідач зобов`язаний провести перерахунок пенсії та доплати за понаднормовий стаж роботи із застосуванням коефіцієнту 1,11.  Стосовно вимог позивача в частині проведення перерахунку пенсії без застосування двоскладової формули, то суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення, оскільки такі є передчасними. Не задовольнив суд і вимоги позивача в частині перерахунку з 01.04.2021 пенсії з урахуванням не менше як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, оскільки встановлені обставини справи свідчать, що відповідачем було проведено перерахунок на підставі п.4 ст.42 Закону №  1058-IV. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі скаржник висловлює незгоду із рішенням суду в частині задоволених позовних вимог, зазначаючи, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Так, за позицією скаржника, суд, зобов`язавши відповідача застосувати Постанову КМУ від 22.02.2021 №127 до розрахунку пенсії, фактично втрутився у дискреційні повноваження останнього. Також скаржник вказує, що судом під час розгляду справи не враховано те, що судовим рішенням у справі №280/3680/20 зобов`язано відповідача встановити та виплачувати позивачу пенсії у сумі 10389,54 грн. щомісячно, у зв`язку з чим, як вважає відповідач, правові підстави для перерахунку пенсії позивача в спірному випадку відсутні.    
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній  просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.
Судом першої інстанції встановлено, та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (2 категорія), що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 від 24.12.1992, перебуває на обліку в ГУ УПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію за віком, як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2019 по справі 280/208/18, яке набрало законної сили 14.05.2019, задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 , серед іншого, зобов`язано Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя встановити та виплатити позивачу збільшення пенсії за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років, з урахуванням положень ч.2 ст. 56 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, з 01 грудня 2018 року.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.07.2020 по справі №280/3680/20, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020, зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області встановити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком в сумі 10389,54  грн. щомісячно, починаючи з 01.03.2020.
Крім того, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.05.2021 по справі №280/1624/21 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області перерахувати позивачу з 01.05.2020 основну пенсію та підвищення до пенсії за понаднормативний стаж із розрахунку середньомісячного заробітку - 17953,00 грн., відповідно до ч. 2 п. 4-5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 №251 та п. 2 ст. 56 Закону України “Про статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. 
07 квітня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з 01.03.2021 шляхом розрахунку основного розміру пенсії, а також збільшення пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад 20 років відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та Постанови КМУ від 22.02.2021 №127 "Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році". 
Однак, листом №4973-4857/Х-02/8-0800/21 від 20.04.2021 ГУ ПФУ в Запорізькій області  із посиланням на виконання рішенням суду у справі від 08.07.2020 по справі №280/3680/20 повідомлено позивача про відсутність підстав для проведення подальших перерахунків пенсії.
Крім того, листом від 05.04.2021 №4245-3725/Х-02/8-0800/21 відповідач повідомив позивача, що відповідно до його заяви, наданої особисто 27.01.2021 було проведено перерахунок відповідно до п. 4 ст. 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Вказані обставини стали підставою для звернення позивача із даним позовом до суду.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Визначаючи межі апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції виходить з того, що рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем, з огляду на наведені ним в апеляційній скарзі аргументи, оскаржено в частині задоволених позовних вимог, а тому судом апеляційної інстанції надається оцінка рішенню суду першої інстанції, на предмет його законності та обґрунтованості, в частині вирішених позовних вимог, які судом задоволені.
Так, розглядаючи справу, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, про наявність у позивача права на перерахунок пенсії та доплати на понаднормовий стаж роботи у відповідності до положень Постанови КМУ №127 від 22.02.2021 з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11. 
Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” №796-XII визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.
Статтею 49 Закону №796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим    Законом, - відповідно до цього Закону.
Тобто, вищевказаною нормою особам надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом №1058-IV або спеціальним    Законом №796-ХІІ.
Встановлені обставини справи, які не заперечуються сторонами, свідчать про те, що позивач фактично обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені спеціальним  Законом №796-ХІІ. 
Частиною 2 статті 56 Закону №796-ХІІ (зі змінами, внесеними Законом №2148-VIII від 03.10.2017) передбачено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Порядок перерахунку пенсій Законом №796-ХІІ не встановлений, водночас, ознакам, передбаченим вказаною нормою, відповідає абзац 2 частини першої статті 28 Закону №1058-IV, зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 % визначеної законом її розрахункової величини.
Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині другій статті 56 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи. 
Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, особам, яким призначена пенсія на умовах, визначених положеннями Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.
Вказані висновки суду першої інстанції відповідають правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом у постановах від 06.02.2018р. у справі №560/675/17 (К/9901/684/17),  від 17.04.2018 у справі №346/5614/16-а, від 24.07.2018 у справі №347/581/17, від 24.07.2018 у справі №565/1060/17, від 30.01.2020 у справі №560/1212/16-а.
Отже, позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням положень частини 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж понад 20 років, але не вище 75 процентів заробітку.
Таке право позивача встановлено судовими рішеннями та, у межах даної справи, не заперечується відповідачем.  
Відповідно до статті 57 Закону № 796-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.
Пунктами 1 та 2 Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 визначено, що цим Порядком відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон) визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Перерахунку підлягають пенсії, обчислені: відповідно до Закону; відповідно до статті 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” у розмірі відшкодування фактичних збитків.
Отже, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив те, що  особам, яким призначена пенсія з урахуванням Закону № 796-ХІІ, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку за рік.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 “Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році” установлено, що перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 “Питання проведення індексації пенсій у 2019 році”, проводиться з 1 березня із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11.
Таким чином, з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від № 127 від 22.02.2021, позивач набув право на проведення перерахунку пенсії, у тому числі доплати за понаднормовий стаж роботи як однієї її складової, з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11.
Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з 01.03.2021 перерахунок пенсії позивача має бути проведений на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 127 від 22.02.2021 урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11.
В спірному випадку, як правильно встановив суд першої інстанції, фактично єдиною підставою для відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії, стало посилання відповідача на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.07.2019 по справі №280/3680/19, яким орган Пенсійного фонду зобов`язано виплачувати пенсію за віком  у сумі 10389,54 грн. щомісячно починаючи, з 01.03.2020.
З цього приводу суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що ухвалення судового рішення жодним чином не перешкоджає перерахунку пенсії позивача, оскільки сума яка зазначена у рішенні суду зазначена на момент розв`язання спірних правовідносин та не є сталою, оскільки може змінюватись з урахуванням подальших змін та доповнень до положень чинного законодавства України. Є цілком логічним та очевидним, що після зміни нормативно-правового регулювання правовідносин між пенсіонером та органом Пенсійного фонду, рішення суду перестає регулювати такі відносини, а суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти відповідно до запроваджених норм законодавства, в даному випадку провести перерахунок пенсії та доплати за понаднормовий стаж роботи, із застосуванням коефіцієнту підвищення 1,11.
З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає безпідставними аргументи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, щодо не врахування судом першої інстанції обставин встановлення розміру пенсії позивача на рівні 10389,54 грн. згідно вищевказаного судового рішення, оскільки таким аргументам відповідача судом першої інстанції під час розгляду справи надано належну правову оцінку.
Не приймає суд апеляційної інстанції і аргументи скаржника з приводу того, що суд першої інстанції, зобов`язавши відповідача застосувати Постанову КМУ від 22.02.2021 №127 під час розрахунку пенсії, фактично втрутився у дискреційні повноваження останнього, виходячи із наступного.
Загальні принципи диференціації між підміною органу державної влади судом та здійсненням правосуддя безпосередньо сформульовано в рішенні у справі «Фадєєва проти Росії» від 09.06.2005, в якому Європейський суд з прав людини з посиланням на справу «Баклі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «згідно з усталеною практикою Суду саме національні органи влади мають дати вихідну оцінку «необхідності» втручання як стосовно законодавчого поля, так і реалізації конкретного заходу, але, незважаючи на надану національним органам влади свободу розсуду, їхнє рішення підлягає перевірці судом на предмет його відповідності вимогам Конвенції».
Відповідно до рішення Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторною звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 826/7631/15. Згідно з позицією Верховного Суду, яка сформована у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 361/7567/15-а, від 07 березня 2018 року у справі № 569/15527/16-а, від 20 березня 2018 року у справа № 461/2579/17, від 20 березня 2018 року у справі № 820/4554/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 569/16681/16-а та від 12 квітня 2018 року у справі № 826/8803/15, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Відповідно до пунктів 3,4 частини другої  статті 245 КАС України  у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Частиною четвертою вказаної вище статті передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
За встановлених фактичних обставин справи, які свідчать про наявність у позивача права на перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника заробітку, що визначений Постановою КМУ №127, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням, зокрема, положень Постанови КМУ №127, не допустився порушення норм процесуального права в частині обрання ефективного способу відновлення порушеного права позивача та не втрутився у дискреційні повноваження відповідача, у зв`язку з чим аргументи скаржника в цій частині є безпідставними.
Отже, аргументи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції, що зроблені ним під час розгляду цієї справи.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.
На підставі викладеного, керуючись статтями п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року по справі №280/5179/21 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст..ст.328. 329 КАС України.

          Повний текст постанови складено 19.10.2021р.
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк