Справа № 750/6224/21 	Головуючий у 1 інстанції Самусь Л. В. 	
Провадження № 33/4823/522/21 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП                                                           	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді  Демченка О.В.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
захисника - Полевик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від  07 жовтня 2021 року, 

                                     в с т а н о в и в: 

Вказаною по Вказаною постановою суду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, мешканця АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.. 
        
Судом ОСОБА_1 було визнано винуватим в тому, що він 05 червня 2021 року, о 09 год. 02 хв., по проспекту Перемоги, 139 в м. Чернігові, керував транспортним засобом "Mazda", державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці,  різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду  на визначення стану алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду відносно нього  та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях  складу адміністративного правопорушення. Вказує, що 05.06.2021 року о 09 год. 02 хв. він не керував транспортним засобом і автомобіль перебував в нерухомому стані. Звертає увагу, що він не був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом і матеріали справи не містять жодного доказу на доведення його вини. Вважає, що суд в постанові спотворив його показання про те, що він не зміг повідомити працівників поліції щодо вживання горілки після зупинки транспортного засобу. Зазначає, що він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки проведення такого огляду було запропоновано без вагомих причин, адже транспортним засобом він не керував, автомобіль стояв, і він не був зупинений працівниками поліції. 

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник  підтримали вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні.
          
Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Як вбачається із матеріалів справи, ці вимоги закону судом було дотримано. 
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,  при обставинах, зазначених у постанові, відповідає фактичним даним справи, ґрунтується на досліджених судом першої інстанції доказах, які також були предметом перевірки апеляційного суду.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення, що підтверджується  даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 017398 від 05.06.2021 року (а.с.5); розпискою ОСОБА_1 від 05.06.2021 року (а.с. 8), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 9), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.06.2021 року (а.с. 10), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 05.06.2021 року (а.с. 11,12), рапортом поліцейського взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП сержанта поліції Єсипчук Вікторії від 05.06.2021 року (а.с. 13), відеозаписом до протоколу серії ААБ № 017398 від 05.06.2021 (а.с. 7).             
Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
  Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення  серії ААБ № 017398 від 05.06.2021 року,  ОСОБА_1 05 червня 2021 року, о 09 год. 02 хв., по проспекту Перемоги, 139 в м. Чернігові, керував транспортним засобом "Mazda", державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці,  різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду  на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора "Драгер" та у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.  (а.с. 5).
Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі.
Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, визначені Розділом Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.
Відповідно до Розділу X Інструкції водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та огляду на стан сп`яніння, направлення на який здійснюється відповідно до Порядку   направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами). Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.
Згідно п.п. 6-8 Порядку водій, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія в закладі охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія від проведення огляду в закладі охорони здоров/я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Із аналізу наведених норм законодавства слід зробити висновок, що фіксування відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння має відбуватись за правилами, встановленими для огляду на стан сп`яніння. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735). 
Зазначені правила працівниками поліції в даному випадку були дотримані в повному обсязі.
Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України  від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений  постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Твердження апелянта про невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, а саме те, що він не керував даним транспортним засобом, і автомобіль перебував в нерухомому стані, є безпідставними та голослівними і спростовуються даними протоколу, адже в ньому прямо вказано, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Mazda", державний номерний знак НОМЕР_1 , а також відеозаписом до протоколу, з якого убачається як автомобіль, заїхавши на коло, повільно рухається, аж до повної зупинки, та після цього жодна особа не виходила з транспортного засобу. Під час спілкування водія з поліцейськими слідує, що в автомобілі, окрім водія, жодних інших осіб не було, що в повній мірі підтверджує факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 ..
Так, з відеозапису, а саме бодікамери поліцейського, доданого до протоколу, видно як підійшли до транспортного засобу поліцейські, і деякий час водій не опускає скло, а потім повідомив, що закінчилось паливо і він чекає на знайомого. Знак аварійної зупинки встановлено не було. В подальшому вийшов з автомобіля, щоб переконатись, що знаку в нього не має. Під час спілкування з ним поліцейським було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, змінена мова та нескоординовані дії. Також вбачається , що ОСОБА_1 в присутності свідків відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці за допомогою приладу "Драгер", так у лікарні, відповідно до встановленого порядку. При цьому жодного разу він не зазначив, що вживав алкоголь вже після того, як автомобіль перестав рухатись, не дивлячись на те, що спілкування та складання протоколу відбувалось тривалий час. Поведінка ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими не викликала у суду сумнівів щодо  перебування його в стані алкогольного сп`яніння. 
Вказівка апелянта про те, що суд в постанові неправильно виклав його показання відносно того, що він не зміг повідомити працівників поліції про вживання горілки після зупинки транспортного засобу, не заслуговують на увагу та спростовуються відеозаписом, оскільки  як видно з останнього, під час спілкування поліцейських з водієм та під час складання протоколу на нього, ним жодного разу не зверталась увага поліцейських на те, що він вживав алкоголь вже після зупинки транспортного засобу всередині автомобіля, а не керував ним в стані сп`яніння.

Вказівки апелянта на відсутність доказів по справі щодо його керування автомобілем та його відмови від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння слід визнати безпідставними, адже такі факти в повному обсязі спростовується відеозаписом з бодікамери поліцейського, доданого до матеріалів справи, і дану відеофіксацію вважати неналежним доказом по справі чи ставити під сумнів фактичні обставини, на що посилається апелянт,  у апеляційного суду об`єктивні дані відсутні. 
Апеляційний суд наголошує, що керований ОСОБА_1 автомобіль був зупинений ним на проїзній частині, автомобіль цей належав ОСОБА_1 , він з моменту зупинки до моменту звернення до нього поліцейського не покидав автомобіля, тому, на переконання суду, він виконував функції водія і зобов`язаний був у відповідності до законодавства  на вимогу поліцейського пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.
  Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння…, тому твердження апелянта в цій частині є необґрунтованими.  
Отже, з адміністративного матеріалу та відеозапису вбачається, що огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 проводився відповідно до вимог вищезазначеної Інструкції та ст. 266 КУпАП, а тому доводи апелянта з цього приводу безпідставні.
Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 , висновки суду першої інстанції про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, які є безпідставними і не спростовують правильності висновків суду про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та, на думку суду, є намаганням правопорушника уникнути адміністративної відповідальності за скоєне.
Апеляційний суд наголошує, що судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною  своїх прав та інтересів. Усі доводи ОСОБА_1 , викладені ним в апеляційній скарзі, нічим не підтверджені, є голослівними  і тому апеляційним судом відхиляються.
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд дійшов безсумнівного висновку, що місцевий суд розглянув справу із дотриманням вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, з`ясував усі фактичні обставини вчиненого правопорушення, обґрунтував свої висновки наявними по справі доказами, які були перевірені на їх належність і допустимість та оцінив їх із дотриманням вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, дійшовши правильного та обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом надана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли і закон, який їх регулює. При розгляді адміністративної справи суд першої інстанції повно та об`єктивно розглянув справу та прийняв правильне рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,   

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від  07 жовтня 2021 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.
Постанова є остаточною й подальшому оскарженню не підлягає. 

Суддя	О. В. Демченко