ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
іменем України

07 жовтня 2021 року
м. Харків

справа № 643/11333/20
провадження № 22ц/818/992/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого – Котелевець А.В.,
суддів - Бурлака І.В., Яцини В.Б.,
за участю секретарів – Гришиної А.О., Проневича Д.О.,

учасники справи:
заявник – ОСОБА_1 , 
заінтересовані особи – Київський відділ державної виконавчої служби м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2020 року в складі судді Сугачової О.О.,

у с т а н о в и в:

В липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), заінтересована особа – ОСОБА_2 .

Скарга мотивована тим, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2004 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі Ѕ частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25 листопада 2004 року до досягнення дитиною повноліття.
На виконання вказаного рішення суду 04 січня 2005 року Московським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 2-47436/04, який був пред`явлений для примусового виконання Відділом державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції м. Харкова.
Постановою державного виконавця Гончаренко О.О. Відділу державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції м. Харкова від 01 квітня 2005 року виконавче провадження закінчено, оскільки боржник працював в Державній академії дизайну та мистецтв, що територіально відноситься до Київського району м. Харкова.
Постановою старшого державного виконавця Шапошник Н.А. Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції м. Харкова від 19 травня 2005 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-47436/04, виданого 04 січня 2005 року Московським районним судом м. Харкова.
23 травня 2005 року старший державний виконавець Шапошник Н.А. Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції м. Харкова винесла розпорядження про утримання та перерахування аліментів з заробітної плати, яке разом з виконавчим листом було направлено для виконання за місцем роботи ОСОБА_1 , а саме до Харківської державної академії дизайну і мистецтв.
З 04 лютого 2014 року він працював в Харківському художньому училищі, з 01 грудня 2014 року він працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» (далі – ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН»), а з 23 квітня 2018 року зареєстрований як фізична особа-підприємець.
Однак 10 липня 2020 року на прийомі у державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) йому було вручено розрахунок заборгованості по аліментам за період з 01 лютого 2014 року по 09 червня 2020 року в розмірі 416 368,87 грн, а також постанови від 09 липня 2020 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снаряддями несмертельної дії.
Зазначає, що державним виконавцем не було зроблено запитів з метою перевірки майнового стану боржника та наявних у нього доходів, що свідчить про його бездіяльність. При цьому з 2005 року ОСОБА_2 отримувала не лише Ѕ частину його доходів, які він отримував в Харківській державній академії дизайну та мистецтв, але і матеріальну допомогу, яку він надавав добровільно. А в заяві від 09 січня 2020 року ОСОБА_2 вказала, що отримала аліменти за період з 25 листопада 2004 року по 01 березня 2014 року в повному обсязі.
Вказує, що копію постанови старшого державного виконавця Шапошник Н.А. Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції м. Харкова від 19 травня 2005 року про відкриття виконавчого провадження та розрахунок заборгованості він не отримував, на прийом до державного виконавця його не було викликано та не роз`яснені його права відповідно до вимог пункту 5 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» щодо обов`язку повідомляти виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно, а згідно з інформацією з Єдиного реєстру боржників ОСОБА_1 внесено до Єдиного реєстру боржників 

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив визнати неправомірними дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та скасувати: 
- розрахунок заборгованості за виконавчим листом № 2-47436/04, виданим 04 січня 2005 року Московським районним судом м. Харкова, відповідно до якого заборгованість ОСОБА_1 по аліментам за період з 01 лютого 2014 року по 09 червня 2020 року становить суму в розмірі 416 368,87 грн; 
- постанови державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 09 липня 2020 року про встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, тимчасового обмеження боржника у праві полювання та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снаряддями несмертельної дії; 
- виключити відомості про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.

22 січня 2020 року ОСОБА_2 подала відзив на скаргу, в якому просила залишити скаргу ОСОБА_1 без задоволення. 
Відзив мотивовано тим, що ОСОБА_1 не спілкується з сином та не надає матеріальної допомоги на додаткові витрати, що суперечить вимогам статей 182 та 185 Сімейного кодексу України (далі – СК України). 

07 жовтня 2020 року Київський відділ державної виконавчої служби м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) подав відзив на скаргу, в якому просив залишити скаргу ОСОБА_1 без задоволення. 
Відзив мотивовано безпідставністю скарги та відсутністю правових підстав для її задоволення.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2020 року скарга ОСОБА_1 задоволена частково. 
Визнано неправомірними дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо виконання виконавчого провадження № 18434108 по виконанню виконавчого листа № 2-47436, виданого 13 грудня 2004 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 у розмірі Ѕ частини від доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 25 листопада 2004 року до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.
Скасовано постанови державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 09 липня 2020 року про встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, тимчасового обмеження боржника у праві полювання та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снаряддями несмертельної дії.
Скарга ОСОБА_1 в іншій частині залишена без задоволення. 

Задовольняючи частково скаргу в частині визнання неправомірними дій державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та скасування постанов від 09 липня 2020 року, суд першої інстанції виходив із того, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази на підтвердження порядку стягнення аліментів відповідно до вимог статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» та належного повідомлення боржника про наявність виконавчого провадження. 
Залишаючи без задоволення скаргу ОСОБА_1 в частині скасування розрахунку заборгованості за виконавчим листом № 2-47436/04, виданим 04 січня 2005 року Московським районним судом м. Харкова, відповідно до якого заборгованість ОСОБА_1 по аліментам за період з 01 лютого 2014 року по 09 червня 2020 року становить суму в розмірі 416 368,87 грн, суд першої інстанції вказав, що суд не наділений правом зобов`язання державного виконавця до виконання обов`язків згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження», оскільки це є компетенцією державного органу та його посадових осіб за відсутності доказів порушення такого виконання.
Залишаючи без задоволення скаргу ОСОБА_1 в частині виключення відомостей про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників, суд першої інстанції виходив із того, що рішення суду остаточно не виконано.

22 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині залишення без задоволення скарги про скасування розрахунку заборгованості та виключення відомостей про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників та ухвалити в цій частині нову постанову про задоволення скарги в повному обсязі. 
Апеляційна скарга, з урахуванням уточнень, мотивована доводами, які є аналогічними доводам скарги. 

17 лютого 2021 року Київський відділ державної виконавчої служби м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.
Відзив мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_2 ухвалу суду першої інстанції не оскаржила, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Ухвала суду першої інстанції в частині визнання неправомірними дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та скасування постанов від 09 липня 2020 року не оскаржена, тому в апеляційному порядку не переглядається.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України – в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2004 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25 листопада 2004 року до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття (а. с. 16, т. 1).

На виконання вказаного рішення суду 04 січня 2005 року Московським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 2-47436/2004, який було пред`явлено для примусового виконання Відділом державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Харкові.

Постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Харкові від 19 травня 2005 року відкрито виконавче провадження (а. с. 36, т. 1).

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Харкові від 01 квітня 2005 року виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-47436/2004, виданого 04 січня 2005 року Московським районним судом м. Харкова, закінчено на підставі статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а. с. 101, т. 1). 

Розпорядженням старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Харкові від 23 травня 2005 року № 9973 виконавчий лист № 2-47436/04 направлений до Академії дизайну та мистецтв за місцем роботи боржника (а. с. 17, 18, т. 1).

Постановами державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Татаурова В.А. від 09 липня 2020 року ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами, у праві полювання та у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снаряддями несмертельної дії (а. с. 23-26, т. 1).

01 червня 2020 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) здійснено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, згідно з яким станом на 09 червня 2020 року борг зі сплати аліментів складає суму в розмірі 416 368,87 грн (а. с. 27-30, т. 1).

ОСОБА_1 працював: з 04 лютого 2014 року - в Харківському художньому училищі, з 01 грудня 2014 року - у ТОВ «ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН» та за період з грудня 2014 року по травень 2018 року отримав дохід в сумі 498 346,04 грн (а. с. 42-43, т. 1).

З 04 лютого 2014 року по теперішній час ОСОБА_1 працює за сумісництвом в ОКЗ «Харківське художнє училище» на посаді викладача (а. с. 45-47, т. 1).

Перерахування аліментів ОСОБА_2 за період з травня 2005 року по жовтень 2019 року підтверджується довідками ректора Харківської державної академії дизайну та мистецтв (а. с. 106-107, 109, 111, 114-115, 117, 120, 122, 124, 126, 129, т. 1).

З 23 квітня 2018 року ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, номер взяття на облік 203518084888 (а. с. 165-166, т. 1).

Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 16 вересня 2020 року звернуто стягнення на дохід боржника ОСОБА_1 , який він отримує в Комунальному закладі «Харківський фаховий вищий художній коледж» Харківської обласної ради (а. с. 188, т. 1).

Відповідно до вимог статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу порушено їхні права чи свободи.

Частиною 3  статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

За змістом статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.

Згідно частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 та 14 частини 3, частиною 5 статті 18 цього Закону передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

За статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено,  що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до частини  4 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Доводи скаржника, що державний виконавець не зробив запитів з метою перевірки його майнового стану та наявних у нього доходів відхиляються, оскільки судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 державного виконавця не повідомив про те, що він працював за сумісництвом в ОКЗ «Харківське художнє училище», тоді як обов`язок щодо повідомлення про зміну місця роботи Законом України «Про виконавче провадження»  покладено саме на сторін виконавчого провадження. Отже, стягнення аліментів здійснювалось без урахування фактично отриманих боржником доходів.

Саме така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 червня 2020  року у справі № 753/92/18 (провадження № 61-44059 св 18).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстави для виключення відомостей про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників відсутні, оскільки за правилами частини сьомої статті 9 Закону України «Про виконавче провадження» відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів. На даний час виконавче провадження не закінчено.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Інші доводи апеляційної скарги на висновки суду не впливають, зводяться до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надана належна оцінка.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами пунктів «б», «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. 

Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, правові підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. 

Повне судове рішення складено 08 жовтня 2021 року.

Головуючий А.В.Котелевець 

Судді І.В.Бурлака

В.Б.Яцина