Справа № 308/4958/21

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2021                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю представника Закарпатської митниці Селеша О.Я., захисника - адвоката Вовканича С.М.,розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил № 33/4806/154/21 за апеляційною скаргою заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Негріча Л.М. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17. 02. 2021.
Цією постановою: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Довжок, Новоселицького район, Чернівецької області, мешканець АДРЕСА_1 , на підставі ст. 22 КУпАП звільнений від адміністративної відповідальності з оголошенням йому усного зауваження, а провадження у справі щодо нього відповідно до ч. 3 ст. 284 цього Кодексу,- закрито. 
З протоколу про порушення митних правил № 1490/30500/20 від 24. 09. 2020 та постанови судді від 17. 02. 2021 вбачається, що 24. 09. 2020 о 01 год. 20 хв. в зону митного контролю на ділянку «В`їзд» (ЗМК – пасажирська) митного поста «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби, заїхав автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter 313 CDI», державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 , де в якості пасажира слідував ОСОБА_2 , який їхав з Італії в Україну у приватних справах.
Формою проходження митного контролю ОСОБА_2  обрав порядок проходження митного контролю по каналу «червоний коридор».
Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України, внаслідок чого встановлено, що 09. 05. 2019 через пункт пропуску «Мамалига – Крива» митного поста «Кельменці»  Чернівецької митниці ДФС Мороз І.В., було ввезено легковий автомобіль марки «CHRYSLER», моделі «VOYAGER», номер кузова № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Болгарії НОМЕР_3 та станом на 24. 09. 2020 транспортний засіб не вивезено за межі митної території України та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення.
У своєму поясненні ОСОБА_2 , підтвердив факт ввезення легкового автомобіля марки «CHRYSLER», моделі «VOYAGER», номер кузова № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Болгарії НОМЕР_3 на митну територію України. З письмовою заявою до митниці про продовження терміну тимчасового ввезення транспортного засобу не звертався.

-2-

Згідно мережі Інтернет ресурсу (сайт «mobile.de») вартість аналогічного/подібного легкового автомобіля марки «CHRYSLER», моделі «VOYAGER», номер кузова № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Болгарії НОМЕР_3 , складає 2 490 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 24. 09. 2020 складає 82 072 (вісімдесят дві тисячі сімдесят дві) грн. 64 коп.
Таким чином, ОСОБА_2 , перевищив строк тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу особистого користування, а саме: легкового автомобіля марки «CHRYSLER», моделі «VOYAGER», номер кузова № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Болгарії НОМЕР_3 , більше ніж на тридцять діб.
Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого ч. 6  ст. 481 МК України.
Суддя розглянувши справу, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України за обставин, зазначених у протоколі про порушення митних правил, а закриття провадження у справі вмотивував тим, що дії ОСОБА_2 не завдали значної шкоди суспільним або державним інтересам чи правам та свободам інших осіб, а також відсутністю можливості у ОСОБА_2 завчасно вивезти транспортний засіб марки «CHRYSLER», модель «VOYAGER», реєстраційний номерний знак Болгарії НОМЕР_4 , номер кузова № НОМЕР_2 , за межі території України, оскільки з довідки лікаря Філіппо Вігано від 14. 10. 2020 (яка була перекладена та легалізовано на території Італійської Республіки), ОСОБА_2 мав захворювання на COVID- 19 та проходив лікування, а після того проходив довгий курс реабілітації, тому ОСОБА_2  протягом 2020 року був обмежений щодо виїзду за межі Італії. 
В апеляційній скарзі заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби ставиться питання про скасування постанови та ухвалення нової про накладення на ОСОБА_2 за правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 481 МК України, адміністративного стягнення. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що згідно зобов`язання про зворотне вивезення, ОСОБА_2 зобов`язаний був вивезти зазначений транспортний засіб до 09. 05. 2020. Однак ОСОБА_2 перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу марки «CHRYSLER», модель «VOYAGER», реєстраційний номерний знак Болгарії НОМЕР_4 , номер кузова № НОМЕР_2 . Будь-яких відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 МК України, зазначеною особою подано не було. Таким чином, ОСОБА_2 перевищив встановлені ст. 380 МК України строки тимчасового ввезення вказаного автомобіля, більше ніж на тридцять діб. Окрім того, апелянт погоджується, що суд об`єктивно прийшов до висновку щодо факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 , які підтверджується матеріалами справи, та які не спростовані, однак вважає висновок судді про закриття провадження у справі у зв`язку із малозначністю вчиненого діяння необґрунтованим. Зазначає, що підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення стало те, що ОСОБА_2 хворів та перебував на реабілітації, що унеможливило його виїзд та переміщення автомобіля до вказаної дати. Однак ОСОБА_2 , маючи на руках документальне підтвердження вказаних обставин, міг звернутись в порядку ч. 1 ст. 380 МК України до митного органу про продовження строк тимчасового ввезення транспортного засобу.
Будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_2 на розгляд справи щодо нього не з`явився, судову кореспонденцію отримував, до суду в черговий раз не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд 

-3-

справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Крім того апеляційний суд враховує думку захисника - адвоката Вовканича С.М. про розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_2 . 
Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Селеша О.Я., який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, захисника - адвоката Вовканича С.М., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, зібрані докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Згідно ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
За змістом ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Місцевий суд дотримався вимог вказаного закону при розгляді даної справи.
Зокрема, місцевим судом належним чином встановлено фактичні обставини даного адміністративного провадження, досліджено та надано вірну правову оцінку зібраним доказам в їх сукупності.
Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, за обставин вказаних у постанові, ґрунтується на досліджених судом доказах, кваліфікація дій останнього за ч. 6 ст. 481 МК України є правильною, та в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.
Відповідно до ст. ст. 22, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. При цьому, суди, за наявності підстав, повинні обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі статті 22 КУпАП, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.
Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.
-4-
Суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, зокрема те, що діяння, вчинене ОСОБА_2 , хоча і містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 481 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення.
Місцевим судом взято до уваги те, що згідно довідки лікаря Філіппо Вігано від 14. 10. 2020 (яка була перекладена та легалізовано на території Італійської Республіки), ОСОБА_2 мав захворювання на COVID- 19 та проходив лікування, а після того проходив довгий курс реабілітації. Тобто ОСОБА_2 протягом 2020 року був обмежений щодо виїзду за межі Італії, та немав змоги вчасно вивезти транспортний засіб марки «CHRYSLER», модель «VOYAGER», реєстраційний номерний знак Болгарії НОМЕР_4 , номер кузова № НОМЕР_2 , за межі території України.
Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що сукупність вищенаведених обставин стали підставою для звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю правопорушення.
Окрім того, апеляційний суд враховує і те, що ОСОБА_2 на час апеляційного розгляду добровільно сплатив до державного бюджету кошти (добровільний внесок) в розмірі суми, що дорівнює п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у період чинності пункту 9-3 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» МК України, який звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту. Відтак ОСОБА_2 виконав всі умови, передбачені у абзаці першому пункту 9-3 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» МК України. 
Таким чином, застосування до ОСОБА_2 такого заходу, як усне зауваження, буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.
За таких обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності відповідає вимогам ст. 22 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не підтвердив документально факт настання дії обставин непереборної сили, в зв`язку із чим його дії не можна вважати малозначними є необґрунтованими та спростовується матеріалами справи.
Апеляційний суд підстав для скасування постанови районного суду та винесення нової постанови, про що просить скаржник в своїй апеляційній скарзі, не знаходить у зв`язку з чим апеляційна скарга до задоволення не6 підлягає.
Постанова місцевого суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,- 

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Негріча Л.М. залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17. 02. 2021 щодо ОСОБА_2 , - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя