ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 р.	Справа № 520/8670/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Любчич Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2021, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., м. Харків, повний текст складено 14.07.21 року по справі № 520/8670/19
          за позовом         Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна"  
          до         Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради                 
          про скасування припису та постанови,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фортуна" (надалі також – позивач, ТОВ "Фортуна") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради (надалі також – відповідач), в якому просило:
- визнати незаконним та скасувати припис Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 562/624-Пр-У від 01.08.2019;
- визнати незаконною та скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності № 133/1953/0/250-19-П від 13.08.2019.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна" до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про скасування припису та постанови залишено без розгляду.
Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції, посилаючись на положення п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України, вважав, що оскільки позивач не з`явився у судові засідання двічі поспіль без поважних причин, заяви про розгляд справи за її відсутності не подав, а неявка позивача перешкоджає вирішенню спору, наявні підстави для залишення позову без розгляду.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу та направити  справу для подальшого розгляду судом першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам та матеріалам справи, а отже є помилковими. 
Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права, з дослідженням усіх доказів та матеріалів справи. Вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України).
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Процесуальні наслідки неявки позивача в підготовче засідання визначаються ст. 181 КАС України, в якій зазначено, що підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 розділу II цього Кодексу ("Розгляд справи по суті") з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою.
Відповідно до ч. 5 ст. 205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви або клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Тобто, наведеними нормами встановлено характер процесуальної поведінки, яка зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їхню реалізацію так, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без значних затримок та невиправданих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо явки у судове засідання.
Колегія суддів зазначає, що залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України, можливе за таких умов:
а) повідомлення позивача належним чином про судовий розгляд;
б) відсутність поважних причин неприбуття позивача або відсутність інформації про такі причини;
в) відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.
Такі висновки містить постанова Верховного Суду від 05.03.2021 по справі № 682/210/17, що враховуються судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Загальнообов`язкові процесуальні правила статті 205 КАС України є свого роду формою реалізації гарантій особи (кожного) на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них іманентно презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенство права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права.
Правила цієї статті встановлюють умови та підстави, які спрямовані на те, щоб учасники судового процесу й, зокрема, суд не могли свавільно обмежити право особи на судовий розгляд справи по суті заявлених вимог через ухвалення будь-якого виду судового рішення, що припинить провадження у справі. Водночас правила цієї статті прописують наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження.
Частина п`ята цієї статті сконструйована таким чином, що дає суду можливість не розглядати позовну заяву особи і повернути її без розгляду її автору, що має вигляд застосування до особи, яка ініціювала позовне провадження, своєрідної форми відповідальності за дії, пов`язані з неявкою на засідання суду. Логіка цих норм така, що якщо позивач два і більше разів не з`явився в судове засідання на судові виклики, не повідомив причин неявки й не висловив свою позицію щодо можливості розгляду справи без його участі, не постав перед судом і не переконав його у тому, що відповідач щодо нього чинив протиправно чи незаконно, то тоді такими діями він фактично сигналізує про свою нехіть до спору.
Законодавче формулювання частини п`ятої «… якщо неявка перешкоджає розгляду справи» означає, що суд може розглянути позов по суті, однак не зобов`язаний цього робити. Це законодавче формулювання змістовно викладено у вигляді умови, яка в кожному конкретному випадку (правовій ситуації, казусові) повинна оцінюватися окремо в межах відповідних спірних правовідносин, які диктують її застосування.
Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 грудня 2019 року по справі № 9901/949/18 (провадження № 11-1179заі19).
Разом з тим, вирішуючи питання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених зазначеними нормами процесуального законодавства, суд на підставі аналізу матеріалів справи та думки інших учасників справи повинен, серед іншого, дослідити питання можливості розгляду справи по суті за відсутності позивача, а також з`ясувати, чи не наполягає відповідач на розгляді справи по суті на підставі наявних у ній доказів. 
За матеріалами справи встановлено, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, призначено підготовче засідання на 09.10.2019.
Відповідно до протоколу від 09.10.2019 представник позивача у підготовче засідання не прибув, розгляд справи відкладено до 22.10.2019 (т. 1 а.с. 74, 75).
За протоколом від 22.10.2019 у судовому засіданні за участі представника позивача оголошено перерву до 05.11.2019 (т. 1 а.с. 109, 110).
Згідно з протоколом від 05.11.2019 у судовому засіданні за участі представника позивача оголошено перерву до 13.11.2019 (т. 1 а.с. 115, 116).
Відповідно до протоколу від 13.11.2019 у судовому засіданні за участі представника позивача у справі призначено будівельно-технічну експертизу, ухвалою суду від 13.11.2019 зупинено провадження у справі до одержання результатів експертизи. (т. 1 а.с. 132, 133).
Ухвалою суду від 02.03.2020 поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання на 17.03.2020 (т. 1 а.с. 164, 165).
Ухвалою суду від 17.03.2020 відкладено розгляд справи до 08.04.2020 (т. 1 а.с. 228, 229).
Ухвалою суду від 08.04.2020 підготовче судове засідання відкладено на 28.04.2020 (т. 2 а.с. 13, 14).
Ухвалою суду від 28.04.2020 зупинено провадження у справі до одержання результатів експертизи (т. 2 а.с. 33-36).
Ухвалою суду від 24.05.2021 поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання на 09.06.2021 (т. 2 а.с. 71, 72).
Відповідно до протоколу судового засідання від 09.06.2021 у справі № 520/8670/19, за участі представника позивача, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті 30.06.2021 (т. 2 а.с. 100, 101).
Тобто, перше судове засідання з розгляду справи по суті мало відбутися 30.06.2021.
Однак, відповідно до довідки від 30.06.2021, у зв`язку з перебуванням судді Котеньова О. Г. у щорічній відпустці судове засіданні у справі № 520/8670/19 перенесено на 14.07.2021 (т. 2 а.с. 104).
Отже, перше судове засідання у справі № 520/8670/19, в яке представник позивача не прибув, відбулось 14.07.2021. 
Як зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, у судове засідання на 09.10.2019 позивач не прибув, а у судове засідання, призначене на 14.07.2021, представник позивача повторно не прибув, причин неявки до суду не повідомив, заяв та клопотань до суду не подав, що у подальшому стало підставою для залишення позовної заяви без розгляду. Представник відповідача не заперечував проти залишення позовної заяви без розгляду.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає, що з огляду на матеріали справи, відсутній факт повторної неявки представника позивача у судове засідання.
Водночас, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача, в якому останній просив розглянути справу за наявними в ній матеріалами за відсутності представника позивача (т. 2 а.с. 18).
Також, суд першої інстанції вважав розгляд справи неможливим за умови ненадання представником позивача додаткових пояснень на стадії розгляду справи по суті, зокрема, в частині досліджень та висновків експерта Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України, викладених у висновку № 10127 від 01.04.2021.
Колегія суддів зазначає, що вказаний судом першої інстанції висновок експерта надійшов до матеріалів справи під час підготовчого провадження, представник позивача з ним ознайомився, проте про необхідність надання пояснень не заявляв.
Разом з тим, судом першої інстанції не зобов`язано сторони надати пояснення щодо такого висновку експерта.
Отже, суд першої інстанції зазначені обставини не врахував та дійшов необґрунтованого та передчасного висновку щодо застосування положень п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України.
За приписами ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.
З тексту ст. 6 Конвенції прямо випливає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі "Голдер проти Великої Британії" від 21.02.1975р., ЄСПЛ дійшов до висновку, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч. 1 ст. 6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.
Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.
Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, яка гарантує право на судовий захист, зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.
Колегія суддів наголошує, що тривалий розгляд справи не пов`язаний із зловживанням позивачем процесуальними правами.
Так, провадження у справі № 520/8670/19 відкрито 17.09.2019.
Ухвалою суду від 13.11.2019 за клопотанням відповідача зупинено провадження у справі до одержання результатів експертизи, обов`язок з її оплати покладений на відповідача, проте останнім не виконаний.
28.04.2020 за клопотанням відповідача ухвалою суду повторно зупинено провадження у справі до одержання результатів експертизи, обов`язок з її оплати знову покладено на відповідача і з огляду на тривале (протягом року) невиконання такого обов`язку відповідачем, оплачено позивачем. 
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.
Відповідно до ч. 3 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала через порушення норм процесуального права підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна"  задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2021 по справі № 520/8670/19  скасувати.
Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна" до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про скасування припису та постанови – направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    Л.В. Любчич   	
Повний текст постанови складено  08.11.2021 року