ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/17082/20                                                   Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
                                                                                                              Добрянська Я.І.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 року                                                                                          м. Київ
          
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді          Костюк Л.О.;                    
суддів:                                Бужак Н.П., Кобаля М.І.;
за участю секретаря:      Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від    26 травня 2021 року (розглянута у  порядку письмового провадження, м. Київ дата складання повного тексту рішення - відсутня)  у справі за розглядом заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), в якому просив: визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплачувати ОСОБА_1 пенсію, призначену з 30.03.2020, без обмеження максимальним розміром; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплачувати ОСОБА_1 пенсію, призначену з 30.03.2020, без обмеження максимальним розміром; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_1 різницю між виплаченою пенсією та пенсією, призначеною з 30.03.2020, яка підлягала виплаті без обмеження максимальним розміром, за період з 30.03.2020 по дату рішення суду; встановити судовий контроль за виконанням судового рішення у адміністративній справі.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено частково, а саме визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виплати ОСОБА_1 пенсії в обмеженому розмірі та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії            відповідно до      Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розрахунку 80 відсотків від суми грошового забезпечення (заробітку) відповідної посади без обмеження її максимального розміру, починаючи з 30.03.2020, з урахуванням раніше проведених виплат без обмеження максимального розміру пенсії. В іншій частині позову відмовити.
18 травня 2021 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про роз`яснення судового рішення в порядку      ст. 254 КАС України, в якій просить роз`яснити, що при виконанні рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.20.2020р. по адміністративній справі № 640/17082/20 Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві слід в подальшому, у випадку надання оновлених довідок проводити перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення на відповідній посаді відповідно до ст.63      Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розрахунку 80 відсотків від суми грошового забезпечення (заробітку) відповідної посади без обмеження її максимального розміру
          В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням суду від 27.10.2020 року зобов`язано відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії            відповідно до      Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розрахунку 80 відсотків від суми грошового забезпечення (заробітку) відповідної посади без обмеження її максимального розміру, починаючи з 30.03.2020, з урахуванням раніше проведених виплат без обмеження максимального розміру пенсії. 07.04.2020р. позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії на підставі рішення суду та довідки Офісу Генеральної прокуратури України від 18.08.2020р. № 21-1580зп про розмір грошового забезпечення. Однак відповідач відмовив йому у перерахунку пенсії на підставі згаданої довідки, оскільки в резолютивній частині рішення від 27.10.2020р. вона не зазначена. Зазначив, що саме на підставі цієї довідки і було прийнято судом остаточне рішення. Вважає, що для належного виконання рішення суду таке потребує роз`яснення про те, що перерахунок пенсії проводиться на підставі довідки Офісу Генеральної прокуратури України від 18.08.2020р. № 21-1580зп та в подальшому при надходженні  інших оновлених довідок про розмір грошового забезпечення проводити перерахунок пенсії.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від    26 травня 2021 року заяву ОСОБА_1     про роз`яснення судового рішення у справі №640/17082/20 - задоволено частково.
Роз`яснено, що перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 здійснити відповідно до      Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розрахунку 80 відсотків від суми грошового забезпечення (заробітку) відповідної посади зазначеної в довідці Офісу Генеральної прокуратури України від 18.08.2020р. № 21-1580зп без обмеження її максимального розміру, починаючи з 30.03.2020, з урахуванням раніше проведених виплат без обмеження максимального розміру пенсії.
В іншій частині заяви відмовлено.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.
30 листопада 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду позивачем подано клопотання про відкладення судового засідання.
Подана заява обґрунтовано тим, що позивач перебуває на посаді прокурора та приймає участь під час розгляду справи в кримінальному провадженні за його участю, яке призначено на 02.12.2021 рку на 11 год. 30 хв., у зв`язку із цим просить перенести розгляд зазначеної вище справи на іншу дату з метою підготування до засідання після вивчення всіх матеріалів справи.
Перевіривши матеріали справи та подане клопотання позивача, колегія суддів вважає, що подане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Порядок відкладення розгляду справи або оголошення перерви в її розгляді передбачено ст. 223 КАС України.
При цьому даною статтею передбачено підстави для відкладення розгляду справи або перерви в судовому засіданні.
Зокрема, відповідно до ч.1 ст. 223 КАС України, суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 205 цього Кодексу.
Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку, коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.
Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їхні представники.
Колегія суддів зазначає, що подане позивачем  клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із тим, що останній перебуває на посаді прокурора та приймає участь під час розгляду справи в кримінальному провадженні за його участю, яке призначено на 02.12.2021 рку на 11 год. 30 хв., у зв`язку із цим просить перенести розгляд зазначеної вище справи на іншу дату, інших об`єктивних підтверджень щодо неможливості участі у справі не надано.
З огляду на те, що розгляд зазначеної в заяві справи не перешкоджає подальшому перегляду в апеляційному порядку даної адміністративної справи та виходячи з правил ч. 1 ст. 223, ч.2 ст.205 КАС України  колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи або перерви в судовому засіданні.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року відкрито та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 02 грудня 2021 року об 10 год. 00 хв. 
Повісткою повідомленням повідомлено сторін про розгляд адміністративної справи.
Зазначене вище не заперечує позивач, що останнім отримано повістку повідомлення про призначення розгляду адміністративної справи на 02.02.2021 року на 10 год. 00 хв.
У зв`язку із зазначеним вище, колегія суддів зазначає, що у третьої позивача було достатньо часу для ознайомлення з матеріалам справи та наданням додаткових пояснень та заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 309 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання позивача про відкладення розгляду справи на іншу задоволенню не підлягає.
З огляду на те, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з`явилися, колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311, ч.2 ст. 313 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
У відповідності до ст.308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції - підлягає зміні з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено частково, а саме визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виплати ОСОБА_1 пенсії в обмеженому розмірі та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії            відповідно до      Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розрахунку 80 відсотків від суми грошового забезпечення (заробітку) відповідної посади без обмеження її максимального розміру, починаючи з 30.03.2020, з урахуванням раніше проведених виплат без обмеження максимального розміру пенсії. В іншій частині позову відмовити.
Відповідно до      ст. 254 КАС України      за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Що стосується розгляду заяви по суті, колегія суддів зазначає наступне.
Зі змісту заяви позивача вбачається, що останній звернувся до суду за роз`ясненням з тих підстав, що у резолютивній частині рішення не зазначено довідки Офісу Генеральної прокуратури України від 14.08.2020 р. № 21-1580зп, на підставі якої відповідач повинен здійснити перерахунок пенсії з 30.03.2020 року., та подальшого перерахунку пенсії у випадку надання оновлених довідок про розмір грошового забезпечення.
Колегія суддів зазначає, що конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим      Кодекс адміністративного судочинства України      не містить, а зі змісту приписів      ст. 254 КАС України      вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.
В п. 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі» зазначено, що роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. При роз`ясненні свого рішення суд в ухвалі з цього приводу викладає більш повно і ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.
Вказує на те, що необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли останнє є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що повинні здійснювати його виконання.
Згідно п. 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» №7 від 20.05.2013 зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.
Також зазначає, що підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням судового рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. Водночас суд, роз`яснюючи рішення не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Відтак, процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.
Норма      ст. 254 КАС України      передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.
Незрозумілість судового рішення є оцінюючим поняттям, а доцільність роз`яснення судового рішення приймається на розсуд суду, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв (здоровий глузд, зрозумілість для звичайної розумної людини без юридичної освіти).
Виходячи з системного тлумачення положень      статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, роз`яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз`яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тому, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане      Кодексом адміністративного судочинства України.
Окрім цього, необхідно вказати, що зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. Підставою для роз`яснення судового рішення, як засобу усунення недоліків ухваленого судового акту є його неясність, невизначеність.
Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акту, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акту виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.
В поданій заяві позивач зазначає, що у резолютивній частині рішення відсутнє посилання на  довідку Офісу Генеральної прокуратури України від 14.08.2020 р. № 21-1580зп, на підставі якої відповідач повинен здійснити перерахунок його пенсії виходячи з розрахунку 80 відсотків від суми грошового забезпечення (заробітку) відповідної посади зазначеної, що таким чином утруднює виконання даного рішення.
З мотивувальної частини рішення суду вбачається, що судом встановлено, що « 17.08.2020 позивач звернувся до Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою щодо перерахунку його пенсії відповідно до довідки Офісу Генерального прокурора від 14.08.2020 № 21-1580зп про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій за нормами чинними на 26.03.2020 за посадою заступника начальника відділу, але в проведенні перерахунку пенсії згідно наданої довідки відповідачем було відмовлено.»
Згідно до ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», (далі Закон- № 2262)виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.
Стаття 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ      визначає як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45      «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесенням змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393» встановлений порядок проведення перерахунку пенсій (надалі - Порядок №45) у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до п. 2 Порядку №45, Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
У силу п. 3 Порядку №45, на підставі списків      уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Колегія суддів зазначає, що головні управління Пенсійного фонду України наділені повноваженнями щодо здійснення перерахунку пенсій      лише після надходження довідок встановленого зразка,
Як вбачається з тексту рішення від 27.10.2020 р. під час розгляду справи, 19.08.2020 позивачем на підставі статей      77,      79 КАС України       надано суду для долучення до матеріалів справи - довідку Офісу Генерального прокурора від 14.08.2020 № 21-1580зп про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій.
Отже суд, ухвалюючи рішення в частині: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до      Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розрахунку 80 відсотків від суми грошового забезпечення (заробітку) відповідної посади без обмеження її максимального розміру, починаючи з 30.03.2020, з урахуванням раніше проведених виплат без обмеження максимального розміру пенсії»,  вважав, що перерахунок та виплата пенсії      ОСОБА_1 буде здійснюватися відповідно до      Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розрахунку 80 відсотків від суми грошового забезпечення (заробітку) відповідної посади зазначеної в довідці Офісу Генеральної прокуратури України від 14.08.2020 р. № 21-1580зп без обмеження її максимального розміру, починаючи з 30.03.2020, з урахуванням раніше проведених виплат без обмеження максимального розміру пенсії.
З урахуванням зазначеного вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вимоги заяви в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Щодо вимог заяви про подальше здійснення відповідачем перерахунку пенсії при надходженні оновлених довідок про розмір грошового забезпечення, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції та вважає, що  дана вимога не стосується питання роз`яснення судового рішення, а тому в цій частині заява не підлягає задоволенню.
Проте, колегія суддів вважає помилковим зазначенням судом першої інстанції під час вирішення заяви про роз`яснення судового рішення дати довідки Офісу Генеральної прокуратури України на підставі якої має бути здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , а саме вказано довідки Офісу Генеральної прокуратури України від 18.08.2020 р. № 21-1580зп, а не довідки Офісу Генеральної прокуратури України від 14.08.2020 р. № 21-1580зп ( т.1 а.с. 78).
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу Окружного адмінстраитвного суду міста Києва від    26 травня 2021 року в частині часткового задоволення заяви про роз`яснення судового рішення змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення наступного змісту: 
«Роз`яснити, що перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 здійснити відповідно до      Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розрахунку 80 відсотків від суми грошового забезпечення (заробітку) відповідної посади зазначеної в довідці Офісу Генеральної прокуратури України від 14.08.2020 р. № 21-1580зп без обмеження її максимального розміру, починаючи з 30.03.2020, з урахуванням раніше проведених виплат без обмеження максимального розміру пенсії.».
В решті рішення суду залишити без змін.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку щодо часткового задоволення заяви прр роз`яснення судового рішенняі, проте помилково зазначено іншу дату довідки Офісу Генеральної прокуратури України на підставі якої має бути здійснено перерахунок пенсії позивача у справі, а тому мотивувальна частина підлягає зміні.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень    та    у спосіб, що визначені    Конституцією    та    законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод    та    інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, але помилкове застосування норм матеріального права призвели до неправильного вирішення питання, а тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні на піставі ст. 317 КАС України.
Таким чином, оскільки суд першої інстанції не повно встановив обставини у справі, його висновки не відповідають обставинам справи, судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, тому ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від    26 травня 2021 року підлягає зміні.
Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 312, 317, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
           
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - задоволити частково.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від    26 травня 2021 року - змінити, виклавши другий абзац її резолютивної частини в такій редакції:
«Роз`яснити, що перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 здійснити відповідно до      Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розрахунку 80 відсотків від суми грошового забезпечення (заробітку) відповідної посади зазначеної в довідці Офісу Генеральної прокуратури України від 14.08.2020 р. № 21-1580зп без обмеження її максимального розміру, починаючи з 30.03.2020, з урахуванням раніше проведених виплат без обмеження максимального розміру пенсії.».
У іншій частині ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від    26 травня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Л.О. Костюк           

Судді:                                                                                                      Н.П. Бужак,

                                                                                                                М.І. Кобаль