ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/3261/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року 
у справі № 280/3261/21
за позовом ОСОБА_1 
до Запорізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

21.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Запорізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Запорізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області щодо не здійснення перерахунку його допомоги по тимчасовій непрацездатності з виключенням з розрахунку: за листком непрацездатності серія АДУ 741174 (первинний) з 16.04.2020 по 27.04.2020 - березня 2020 року; за листками непрацездатності серії АДУ 487978 (первинний) з 11.05.2020 по 15.05.2020, АДУ № 641063 (продовження) з 16.05.2020 по 01.06.2020, - березня, квітня 2020 року; за листками непрацездатності серії АДУ 761402 (первинний) з 29.06.2020 по 01.07.2020, АДУ № 641898 (продовження) з 02.07.2020 по 17.07.2020, - березня, квітня, травня 2020 року;
- зобов`язати Запорізьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області здійснити йому перерахунок допомоги по тимчасовій непрацездатності без включення до розрахунку:за листком непрацездатності серія АДУ 741174 (первинний) з 16.04.2020 по 27.04.2020, - березня 2020 року; за листками непрацездатності серії АДУ 487978 (первинний) з 11.05.2020 по 15.05.2020, АДУ № 641063 (продовження) з 16.05.2020 по 01.06.2020, - березня, квітня 2020 року; за листками непрацездатності серії АДУ 761402 (первинний) з 29.06.2020 по 01.07.2020, АДУ № 641898 (продовження) з 02.07.2020 по 17.07.2020, - березня, квітня, травня 2020 року.
В обґрунтування позову посилався на протиправність дій відповідача, який при обчисленні середньоденного доходу для визначення розмірів допомоги по тимчасовій непрацездатності за наведеними вище листками непрацездатності безпідставно включив період з 1 по 31 березня, з 1 по 30 квітня та з 1 по 31 травня 2020 року з нульовими показника, що вплинуло на розмір отриманої допомоги. Позивач, зазначає, що у цей період був звільнений від обов`язку нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на підставі пункту 9-10 Перехідних положень Закону № 2464-VI, а тому він (період) має бути виключений із розрахунку як такий, що невідпрацьований з поважних причин. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у задоволенні повному відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Скаржник зазначає, при прийнятті рішення суд першої інстанції не повно з`ясував обставини справи та помилково встановив обставин приймання добровільної участі позивача у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Внаслідок цього, суд дійшов хибного висновку, що на нього не розповсюджуються вимоги пункту 9-10 Перехідних положень Закону № 2464-VI й відповідно про те, що період з 1 по 31 березня, з 1 по 30 квітня та з 1 по 31 травня 2020 року цілком правомірно включений відповідачем при обрахунку обчисленні середньоденного доходу для визначення розмірів спірної допомоги, як такий, що невідпрацьований позивачем з поважних причин.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом та із матеріалів справи слідує, у період з 01.10.2019 по 30.07.2020 позивач був зареєстрований як фізична особа підприємець на спрощеній системі оподаткування.
Позивачеві призначено допомогу по тимчасовій непрацездатності згідно з листками непрацездатності: АДУ № 741174 за період з 16.04.2020 по 27.04.2020; АДУ № 641063 за період з 16.05.2020 по 01.06.2020; АДУ № 761402 за період з 29.06.2020 по 07.07.2020; АДУ № 641898 за період з 02.07.2020 по 17.07.2020 у загальному розмірі 32 765,52 грн.
Вважаючи, що при обчисленні середньоденного доходу для визначення розмірів допомоги по тимчасовій непрацездатності за наведеними вище листками непрацездатності помилково включено період з 1 по 31 березня, з 1 по 30 квітня та з 1 по 31 травня 2020 року, позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку цієї допомоги виключивши зазначений період, як такий, що невідпрацьований ним з поважних причин
Листами відповідача від 03.12.2020 № Ш-14-01-15/5432; від 03.12.2020 № Ш-15- 01-15/5433 позивачеві відмовлено у такому перерахунку з тих підстав, що період з 1 по 31 березня, з 1 по 30 квітня та з 1 по 31 травня 2020 року не може вважатися таким, що невідпрацьований з поважних причин, з огляду на те, що норми пункту 9-10 Закону № 2464-VI на позивача не розповсюджуються.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд виходив із того, що період з 1 по 31 березня, з 1 по 30 квітня та з 1 по 31 травня 2020 року цілком правомірно включений відповідачем при обчисленні середньоденного доходу позивача для визначення розмірів допомоги по тимчасовій непрацездатності, з огляду на те, що у цей період він приймав добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, а тому не належав до переліку застрахованих осіб, на яких розповсюджуються норми пункту 9-10 Перехідних положень Закону № 2464-VI щодо звільнення від обов`язку з нарахування єдиного внеску.
Колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції та з цього приводу зазначає про таке.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 1105).
Фонд соціального страхування України (далі - Фонд) створений відповідно до Закону № 1105 є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції гідно із Статутом Фонду.
Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 р. № 1266 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України (від 26 червня 2015 р. № 439) затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням (далі - Порядок № 1266).
Цей Порядок визначає механізм обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності (далі - страхові виплати), у разі настання страхового випадку, а також оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації або фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників (далі - роботодавці).
На підставі п. 3 Порядку № 1266, середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - єдиний внесок та/або страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати (далі - поважні причини).
Місяці розрахункового періоду (з першого до першого числа), в яких застрахована особа не працювала з поважних причин, виключаються з розрахункового періоду.
Аналізуючи наведені норми у контексті спірних правовідносин колегія суддів зазначає, що середньоденна заробітна плата для розрахунку виплат у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу) на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на кількість календарних днів без урахування тих календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин.
При цьому, під календарними днями не відпрацьованими з поважних причин слід розуміти ті дні, в яких застрахована особа не працювала з поважних причин.
Відповідно до листа Фонду соціального страхування від 01.06.2020 року №01-04-1098/01, при обчисленні середньоденного доходу для визначення розміру допомоги від Фонду соціального страхування України період звільнення від сплати єдиного внеску вважається невідпрацьований з поважних причин.
Судом встановлено, що у відповідності до вимог Порядку № 1266, позивачеві призначено допомогу по тимчасовій непрацездатності згідно листів непрацездатності АДУ №741174 за період з 16.04.2020 по 27.04.2020, АДУ №641063 за період з 16.05.2020 по 01.06.2020, АДУ №761402 за період з 29.06.2020 по 07.07.2020, АДУ №641898 за період з 02.07.2020 по 17.07.2020 у загальному розмірі 32 765,52 грн.
Відповідно із наявного у матеріалах справи розрахунку такої допомоги слідує, що до листка непрацездатності серія АДУ 741174 (первинний) з 16.04.2020 по 27.04.2020 відповідачем включений - березень 2020 року; до листка непрацездатності серії АДУ 487978 (первинний) з 11.05.2020 по 15.05.2020, АДУ № 641063 (продовження) з 16.05.2020 по 01.06.2020 включено - березень, квітня 2020 року, а до листка непрацездатності серії АДУ 761402 (первинний) з 29.06.2020 по 01.07.2020, АДУ № 641898 (продовження) з 02.07.2020 по 17.07.2020 - березень, квітень, травень 2020 року.
Суд першої інстанції відхилив доводи позивача з приводу того, що період з 1 по 31 березня, з 1 по 30 квітня та з 1 по 31 травня 2020 року мав би бути виключений із розрахункового періоду, як такий, що не відпрацьований з поважних причин з тих підстав, що позивач як особа, яка приймає добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у цей період не оплатив ЄСВ. 
Проте, колегія суддів відхиляє такий висновок суду першої інстанції та з цього приводу зазначає, що відповідно до статті 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI, платниками, які мають право на добровільну сплату єдиного внеску, є зокрема, особи, які досягли 16-річного віку та не перебувають у трудових відносинах з роботодавцями, визначеними пунктом 1 частини першої статті 4, та не належать до платників єдиного внеску, визначених пунктами 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, у тому числі іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють в Україні, громадяни України, які працюють або постійно проживають за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Особи, зазначені в частині першій цієї статті, беруть добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування протягом строку, визначеного в договорі про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, але не менше одного року (крім договорів про одноразову сплату).
Особи, зазначені в частині першій цієї статті, подають до податкового органу за місцем проживання відповідну заяву в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Податковий орган, що отримав заяву про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, має право перевіряти викладені в заяві відомості та вимагати від особи, яка подала заяву, документи, що підтверджують зазначені відомості.
З особою, яка подала заяву про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, податковим органом в строк не пізніше ніж 30 календарних днів з дня отримання заяви укладається договір про добровільну участь відповідно до типового договору, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У той же час, п.4 ч.1 статті 4 Закону № 2464-VI, платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Тобто, із наведених норм слідує, що платником єдиного внеску є, у тому числі, фізична особа - підприємець, яка обрала спрощену систему оподаткування та якщо ця особа вже набула такого статусу вона не може приймати добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У спірному випадку позивач дійсно є інвалідом II групи та отримує пенсію відповідно до законодавства України, однак він не приймав та не мав права приймати добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, оскільки у період з 01.10.2019 по 30.07.2020 здійснював підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування, на що не звернув увагу суд першої інстанції.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОУГО- 19)» від 17.03.2020 № 533-ІХ (далі - Закон № 533) та Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавирусной хвороби ( СОУГО-19)» від 13.05.2020 № 591- IX (далі - Закон № 591) доповнено пунктом 9-10 розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464, яким передбачено:
« 9-10. Тимчасово звільняються від нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску особи. зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, в частині сум, що підлягають нарахуванню, обчисленню та сплаті такими особами за періоди з 1 по 31 березня, з 1 по 30 квітня та з 1 по 31 травня 2020 року за себе. При цьому положення абзацу другого пункту 2 частини першої статті 7 цього Закону щодо таких періодів для таких осіб не застосовуються».
Ураховуючи приписи наведеної норми, а також зважаючи, що на момент виникнення спірних правовідносин позивач здійснював підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування, колегія суддів погоджується з його доводами, що період з 1 по 31 березня, з 1 по 30 квітня та з 1 по 31 травня 2020 року, протягом якого він був звільнений від сплати єдиного внеску, мав бути виключений із розрахункового періоду при обрахунку спірної допомоги як такий, що невідпрацьований з поважних причин.
Відповідно, не вчинивши цих дій, а також відмовивши у перерахунку спірної допомоги відповідач допустив протиправну бездіяльністю по відношенню до позивача.
Наведене залишилось поза увагою суду першої інстанції, що є підставою для скасування оскарженого судового рішення та прийняття нового про задоволення позову.
Розподіл судових витрат не здійснюється з огляду на те, що позивач був звільнений від його сплати
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі № 280/3261/21- задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі № 280/3261/21 - скасувати та прийняти нову постанову.
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити  .
Визнати протиправною бездіяльність Запорізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області щодо не здійснення ОСОБА_1 перерахунку допомоги по тимчасовій непрацездатності з виключенням з розрахунку: за листком непрацездатності серія АДУ 741174 (первинний) з 16.04.2020 по 27.04.2020 - березня 2020 року; за листками непрацездатності серії АДУ 487978 (первинний) з 11.05.2020 по 15.05.2020, АДУ № 641063 (продовження) з 16.05.2020 по 01.06.2020, - березня, квітня 2020 року; за листками непрацездатності серії АДУ 761402 (первинний) з 29.06.2020 по 01.07.2020, АДУ № 641898 (продовження) з 02.07.2020 по 17.07.2020, - березня, квітня, травня 2020 року;
Зобов`язати Запорізьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок допомоги по тимчасовій непрацездатності без включення до розрахунку:за листком непрацездатності серія АДУ 741174 (первинний) з 16.04.2020 по 27.04.2020, - березня 2020 року; за листками непрацездатності серії АДУ 487978 (первинний) з 11.05.2020 по 15.05.2020, АДУ № 641063 (продовження) з 16.05.2020 по 01.06.2020, - березня, квітня 2020 року; за листками непрацездатності серії АДУ 761402 (первинний) з 29.06.2020 по 01.07.2020, АДУ № 641898 (продовження) з 02.07.2020 по 17.07.2020, - березня, квітня, травня 2020 року.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 5  ст. 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко