Ухвала                                                               
 
13 грудня2021року
м. Київ
 
справа № 520/7622/18-ц
провадження № 61-15939св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Порто-Франко», Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Фінанс», ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року у складі колегії суддів: Погорєлової С. О., Заїкіна А. П., Таварткіладзе О. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст вимог позовної заяви і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до                   Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Порто-Франко» (далі -               ПАТ АБ «Порто-Франко», Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Фінанс» (далі - ТОВ «Альянс Фінанс»), ОСОБА_2 про визнання договору недійсним та скасування реєстрації права власності на предмет іпотеки.
 
Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 18 березня 2011 року між ОСОБА_3 та              ПАТ АБ «Порто-Франко» укладений кредитний договір № 115/1-11, у забезпечення виконання умов якого, між нею та банком укладений договір поруки № 18-03/2011 та іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В. К., зареєстрований у реєстрі за № 537, за умовами якого вона передала в іпотеку належне їй нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 . 30 грудня 2011 року між ОСОБА_3 та ПАТ АБ «Порто-Франко» укладено додаткову угоду №3, якою змінено кінцевий термін виконання зобов`язань за кредитним договором з «17 травня 2011 року» на «30 березня 2012 року», у зв`язку із чим також внесені зміни до договору поруки.
 
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 березня 2013 року у справі     № 1522/26674/2012 задоволено позов ПАТ АБ «Порто-Франко» про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.
 
16 березня 2016 року між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ТОВ «Альянс Фінанс» укладений договір № 7 про відступлення права вимоги за іпотечними договорами, на підставі якого ПАТ АБ «Порто-Франко» відступило на користь ТОВ «Альянс Фінанс», у тому числі право вимоги за іпотечним договором від 18 березня 2011 року, укладеним із ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В. К., зареєстрований у реєстрі за № 537.
 
22 березня 2016 року між ТОВ «Альянс Фінанс» та ОСОБА_2 укладений договір про відступлення права вимоги, за умовами якого ТОВ «Альянс Фінанс» відступило на користь ОСОБА_2 право вимоги за іпотечним договором від 18 березня                2011 року, укладеним із ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В. К., зареєстрований у реєстрі за № 537.
 
25 липня 2016 року державним реєстратором в особі приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І. М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 30613661, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 .
 
Вважає, що укладений договір про відступлення права вимоги суперечить нормам законодавства, оскільки після ухвалення Приморським районним судом м. Одеси                04 березня 2013 року рішення у справі № 1522/26674/12, ПАТ АБ «Порто-Франко» використав своє право на обраний вид захисту прав та інтересів шляхом стягнення заборгованості. Отже, після набрання вказаним рішення суду, звернення стягнення на предмет іпотеки є неможливим, оскільки суперечить статті 61 Конституції України,              а отже, іпотечний договір є припиненим, а банк мав право задовольнити свої вимоги шляхом здійснення відповідних дій у межах виконавчого провадження.
 
ПАТ АБ «Порто-Франко» не мав права на укладення з ТОВ «Альянс Фінанс» договору про відступлення права вимоги стосовно іпотечного договору, такий договір у цій частині підлягає визнанню недійсним, як і наступні договори і рішення прийняті стосовно вказаного іпотечного договору та предмета іпотеки.
 
Звернення стягнення, яке здійснено 25 липня 2016 року в позасудовому порядку шляхом визнання за ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , здійснено з порушенням встановлених строків позовної давності, оскільки кінцевий термін дії іпотечного договору, з урахуванням додаткових угод, встановлено по                  30 березня 2012 року. У той же час, банк звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором - 16 листопада 2012 року, таким чином, строк позовної давності переривався, та повинен відраховуватись із 17 листопада 2012 року. Будь-які дії зі звернення стягнення стосовно предмету іпотеки, можливі були бути в межах трирічного терміну, а саме з 17 листопада 2012 року по 17 листопада .2015 року. Крім того, позивач зазначала, що відступлення права вимоги за іпотечним договором, яке було здійснено незаконно, також не є підставою для перебігу строку позовної давності для здійснення вказаних дій.
 
Перереєстрація права власності на іпотечне майно здійснена поза межами строку дії іпотечного договору та поза межами строку позовної давності.
 
Посилаючись на викладене, позивач просила визнати недійсним та скасувати договір від 16 березня 2016 року № 309 про відступлення права вимоги за іпотечним договором № 573, стосовно квартири АДРЕСА_1 , укладений між ТОВ «Альянс Фінанс» та ОСОБА_2 ; визнати недійсним та скасувати договір № 347 від 22 березня 2016 року про відступлення права вимоги за іпотечним договором № 573, стосовно квартири АДРЕСА_1 , укладений між ТОВ «Альянс Фінанс» та ОСОБА_2 ; визнати недійсним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 30613661 від 25 липня 2016 року про перехід права власності, на квартиру № від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , номер запису про право власності: 15559149, прийняте на підставі недійсного договору від 22 березня 2016 року № 347 про відступлення права вимоги за іпотечним договором.
 
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03 березня 2020 року у складі судді Калініченко Л. В. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ПАТ АТ «Порто Франко» після ухвалення 04 березня 2013 року Приморським районним судом м. Одеси рішення у справі № 1522/26674/12 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мав достатньо повноважень на укладення договорів стосовно іпотечного договору, за наслідком чого іпотекадержателем за яким стала              ОСОБА_2 . Станом на день звернення стягнення на предмет іпотеки - 25 липня 2016 року, заборгованість за кредитним договором боржниками ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не погашена, доказів на підтвердження погашення заборгованості за спірним кредитним договором позивачем суду не надано, у зв`язку з чим, безпідставними є посилання позивача про припинення строку дії договору іпотеки             30 березня 2012 року.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 22 березня                  2016 року та скасування державної реєстрації та ухвалено в цій частино нове рішення. 
 
Визнано недійсним договір від 22 березня 2016 року № 347 про відступлення права вимоги за іпотечним договором, укладеним між ТОВ «Альянс Фінанс» та               ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В. К., зареєстрований у реєстрі за № 347. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 30613661 від 25 липня 2016 року, про перехід права власності на квартиру АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , номер запису про право власності: 15559149. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
Скасовуючи частково рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що з укладенням 22 березня 2016 року договору про відступлення права вимоги між ТОВ «Альянс Фінанс» і ОСОБА_2 , відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги. Відступлення прав за іпотечним договором ПАТ АБ «Порто-Франко» могло вчинити лише за умови одночасного здійснення відступлення права вимоги за основним зобов`язанням (кредитним договором) шляхом укладення договору факторингу, стороною якого ОСОБА_2 бути не могла.
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи
 
У вересні 2021 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року, в якій просить скасувати вказане судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права. У своїй касаційній скарзі вказує на те, що суд в оскаржуваному судовому рішенні не врахував висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18, від 08 червня    2021 року у справі № 346/1305/19.
 
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу. 
 
До відзиву ОСОБА_1 подала клопотання про поновлення строку на його подання.
 
Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона одинока матір, яка виховує неповнолітнього сина, і у зв`язку із фінансовими проблемами, що виникли через карантинні обмеження у неї не вистачило коштів для відправлення листів з копіями відзивів для сторін.
 
Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).
 
Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
 
Отже, строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання.
 
Враховуючи доводи ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження їй строку для подання відзиву на касаційну скаргу. 
 
У своєму відзиві ОСОБА_1 зазначила, що задоволення вимог кредитора за рахунок предмета іпотеки шляхом набуття права власності на іпотечне майно                       в порядку статті 37 Закону України «Про іпотеку» можливе лише до 30 березня                 2012 року включно, а далі за рішенням суду або виконавчим написом нотаріуса                      в межах строків позовної давності. 
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 30 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження               у справі, витребувано матеріали цивільної справи, надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
22 жовтня 2021 року справа надійшла до суду касаційної інстанції.
 
На підставі розпорядження від 09 грудня 2021 року № 2345/0/226-21 про призначення повторного автоматизованого розподілу справи у зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_4 , справу перерозподілено судді Ступак О. В. 
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
Справу за позовом  ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Порто-Франко», Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Фінанс», ОСОБА_2 про визнання договору недійсним та скасування реєстрації права власності на предмет іпотеки, за касаційною скаргою  ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року призначити до судового розгляду на            22 грудня 2021 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	О. В. Ступак    	
 	І. Ю. Гулейков     С. О. Погрібний