ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 р.	Справа № 440/2960/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Макаренко Я.М. ,
за участю секретаря судового засідання  Ковальчук А.С  
представник відповідача Білько В.В.
представник позивача Плескач Г.А. 
позивач ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2021, головуючий суддя І інстанції: К.І. Клочко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 04.06.21 по справі № 440/2960/21
за позовом ОСОБА_1      
до Головного управління Національної поліції України в Полтавській області                
про визнання протиправними дії та рішення,
ВСТАНОВИВ:
30 березня 2021 року   ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправними дій, зобов`язання прийняти рішення, а саме просив суд:
- визнати протиправними дії та рішення комісії ГУНП в Полтавській області, оформлене протоколом № 8 від 14 грудня 2021 року про відмову в призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області прийняти рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків, в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що його було звільнено з органів поліції через хворобу, інвалідність встановлена до спливу шести місяців з дня звільнення позивача з поліції, звільнення відбулося внаслідок причин, зазначених в пункті 3 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», а тому, позивач вважає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію".
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправними дій, зобов`язання прийняти рішення задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано висновок Головного управління Національної поліції в Полтавській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги від 14.12.2020 року.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Полтавській області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію".
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що формальні недоліки в оформленні документів не можуть бути підставою для обмеження права потерпілого на отримання соціальної виплати.
Підрозділи, служби, інші фахівці, зазначені у пункті 1 розділу III, що беруть участь у формуванні пакета документів для призначення та виплати ОГД, у разі необхідності, для перевірки даних або достовірності інформації, наданих особою, мають право, в установленому порядку звертатися за місцем отримання відповідних документів.
Відповідач звертає увагу, що підставою для прийняття такого рішення слугував той факт, що діагноз захворювання, який вказаний у довідці МСЕК м. Кременчука (12ААВ № 099033 від 21.10.2020) не відповідає діагнозу зазначеному у свідоцтві про хворобу № 252/С від 14.08.2020. Також діагноз не пов`язаний з травмами, отриманими ОСОБА_1 в 2009 та 2017 роках, які зазначені у свідоцтві про хворобу. Усі документи на призначення вказаної допомоги мають бути достовірними та відповідати вимогам законодавства.
Разом з тим позивачу роз`яснено можливість повторного звернення із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги за умови усунення вищевказаних недоліків.
Відповідач вважає, що невідповідність діагнозу захворювання, який вказаний у довідці МСЕК м. Кременчука (12ААВ № 099033 від 21.10.2020) з травмами, отриманими ОСОБА_1 в 2009 та 2017 роках, які зазначені у свідоцтві про хворобу є не формальними недоліками в оформленні документів, як зазначив суд першої інстанції.
На думку відповідача, при вирішенні питання про призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги ГУНП в Полтавській області діяло в межах та у спосіб, визначених чинним законодавством.
Позивач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначає, що при визнанні його непридатним до служби в поліції, ВЛК ДУ « ТМО МВС України по Полтавській області» визнано, що травма (19.04.2017р), ТАК, пов`язана з викон`анням службових обов`язків.
Позивач наголошує, що травма 19.04.2017р. отримана в період проходження служби при виконанні службових обов`язків внаслідок протиправних дій іншої особи, про що складено Акт за формою Н - 1 № 3 «Про нещасний випадок ОСОБА_1 », затверджений т.в.о. начальника Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області підполковником поліції Іваном Жуком від 17.04.2020 року, а також Акт за формою Н - 5 «Розслідування нещасного випадку, що стався 19.04.2017 приблизно об 11 год.00 хв. Кременчуцький ВП ГУНП в Полтавській області» від 17.04.2020 року. Згідно довідки 12 ААВ № 099033 до акту огляду МСЕК 21.10.2020 року позивачу встановлено другу групу інвалідності, травма, так, пов`язана з виконанням службових обов`язків. Згідно довідки АГ № 0023248 ступінь втрати професійної працездатності позивача складає 75 відсотків.
Позивач вважає, що під час його звернення 17.11.2020 року (а не 23 листопада 2020 року, як у своїй апеляційній скарзі зазначає апелянт) до ГУНП в Полтавській області із заявою про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності ним дотримані всі вимоги, які встановлені законодавством для отримання одноразової грошової допомоги.
Згідно із пунктом 1 Розділу II Порядку № 4 днем виникнення права на отримання ОГД у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата, з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акту огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати, з якої встановлено інвалідність, - дата видачі довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії .
Положенням про медико - соціальну експертизу, яке затверджено Постановою КМУ № 1317 від 03.12.2009 встановлено, що висновки комісії є обов`язковими для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними підприємствами, установами та організаціями, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, типу і форми власності.
На думку позивача, апеляційна скарга Головного Управління Національної поліції в Полтавській області є необгрунтованою та безпідставною.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.
Позивач та його представник, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просили залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 16.08.2008 року по 06.11.2015; в органах Національної поліції України - з 07.11.2015 року.
19.04.2017 з ОСОБА_1 стався нещасний випадок в період проходження служби при виконанні службових обов`язків. Діагноз: забій попереково - крижового відділу хребта; правобічна вертеброгенна люмбоішалгія на тлі травми та ушиба попереково-крижового відділу хребта, що підтверджується актом Н-1 про нещасний випадок № 3 від 17.04.2020 /а.с. 61-67/.
Згідно акту розслідування нещасного випадку (форма Н-5) від 17.04.2020 року за результатами розслідування, що проводилося з 26.12.2019 по 17.04.2020, комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок трапився в період проходження служби при виконанні службових обов`язків внаслідок протиправних дій іншої особи /а.с. 68-74/. 
Згідно свідоцтва про хворобу № 252/С від 14.08.2020 року ОСОБА_1 отримав забій попереково - крижового відділу хребта (19.04.2017) - ТРАВМА, ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків. Постанова ВЛК щодо ступеня придатності до військової служби: НЕПРИДАТНИЙ ДО СЛУЖБИ В ПОЛІЦІЇ /а.с. 56/.
06.11.2015 року ОСОБА_1 , заступника начальника відділу превенції Кременчуцького  відділу поліції, звільнено зі служби в Національній поліції за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу).
Згідно довідки  12 ААВ № 099033 до акту огляду МСЕК 21.10.2020 року ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності, травма, так, пов`язана з виконанням службових обов`язків. /а.с. 60/.
Згідно довідки АГ № 0023248 ступінь втрати професійної працездатності позивача складає 75 відсотків /а.с. 59/. 
17.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до ГУНП в Полтавській області із заявою про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності /а.с. 54/.
14.12.2020 року ГУНП в Полтавській області  складений висновок про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги /а.с. 49/.
Позивач не погодився з такими діями відповідача та оскаржив їх до суду. 
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність визнати протиправним та скасувати висновок ГУНП в Полтавській області від 14 грудня 2020 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію".
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.
Отже, для отримання права на призначення одноразової грошової допомоги пунктом 3 частини першої статті  97 Закону України "Про Національну поліцію" визначено наявність обов`язкових умов: - інвалідність повинна наступити внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції; - інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції; - причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, чи участі в участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
Відповідно до частини другої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Статтею 101 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.
Механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейських центрального органу управління поліції, територіальних органів поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України, поліцейських в т. ч. слухачів та курсантів вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, поліцейських, відряджених до інших органів державної влади, установ, організацій визначено Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, що затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.16 №4 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21.09.17 №788), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.16 за №163/28293 (надалі - Порядок №4).
Відповідно до підпункту 2 пункту 4 розділу І Порядку № 4 випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського під час виконання службових обов`язків (пункти 3, 5 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
Підпунктом 2 пункту 1 розділу ІІ Порядку №4 визначено, що днем виникнення права на отримання ОГД є дата, з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.
Згідно з пунктом 5 розділу V Порядку № 4 для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає:1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); 3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати); 4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 6) копії акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; 7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності); 8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; 9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).
Пунктами 1-3 розділу IV Порядку №4 визначено, що у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 5 розділу III, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2).
Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, навчального закладу, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.
Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє: у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.
Рішення про призначення виплати ОГД приймається керівником органу поліції або навчального закладу, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови.
Пунктом 5 розділу І Порядку №4 передбачено, що ОГД не призначається і не виплачується за наявності підстав, визначених статтею 101 Закону.
Вичерпні підстави, коли призначення і виплата одноразової грошової допомоги поліцейському не здійснюються, передбачені у статті 101 Закону України «Про Національну поліцію»: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.
Отже, колегія суддів, аналізуючи наведене нормативне регулювання, доходить висновку, що жодної із перелічених обставин, що є підставою для відмови поліцейському у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги у спірних правовідносинах відповідачем не зазначено.
Так, з матеріалів справи вбачається, що актом Н-1 про нещасний випадок № 3 від 17.04.2020, актом розслідування нещасного випадку (форма Н-5) від 17.04.2020 року, свідоцтвом про хворобу № 252/С від 14.08.2020 року в повній мірі підтверджується факт отримання ОСОБА_1 19.04.2017 травми у вигляді забою попереково - крижового відділу хребта, пов`язаної з проходженням служби в поліції, під час виконання службових обов`язків, що в подальшому стало причиною втрати позивачем працездатності.
Доводи апеляційної скарги відповідача, що діагноз захворювання, який вказаний у довідці МСЕК м. Кременчука (12ААВ № 099033 від 21.10.2020), не відповідає діагнозу, зазначеному у свідоцтві про хворобу № 252/С від 14.08.2020 не спростовує вищенаведених висновків колегії суддів та не може бути підставою для відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги поліцейському, оскільки вичерпний перелік підстав для такої відмови міститься у статті 101 Закону України "Про Національну поліцію".
Крім того, формальні недоліки в оформленні документів не можуть бути підставою для обмеження права потерпілого на отримання соціальної виплати.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в аналогічних правовідносинах, що відображена ним у постанові від 27.02.2020 у справі № 823/2421/18.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем отримана травма в період проходження служби при виконанні службових обов`язків; позивача звільнено у зв`язку з хворобою на підстав висновку ВЛК про непридатність до служби в поліції; інвалідність встановлена позивачу протягом шести місяців після звільнення зі служби, що в сукупності є достатнім для отримання  позивачем права на призначення одноразової грошової допомоги  згідно пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію".
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач безпідставно відмовив ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 3 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію".
Отже, для ефективного та повного захисту порушених прав позивача необхідно визнати протиправним та скасувати висновок ГУНП в Полтавській області від 14 грудня 2020 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію".
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано частково задовольнив адміністративний позов.
Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 року по справі № 440/2960/21 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують..
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Полтавській області залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 по справі № 440/2960/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.О. Кононенко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.М. Мінаєва    Я.М. Макаренко   	
Повний текст постанови складено  15.11.2021 року