ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 жовтня 2021 року           справа №200/3843/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Компанієць І.Д., 
секретар судового засідання – Мирошниченко О.Л.
за участю: позивача – ОСОБА_1 ,  
представника позивача – Мироненко О.В.
розглянув у відкритому  судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги адвоката Мироненко Ольги Валеріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року у справі  № 200/3843/21 (головуючий І інстанції Смагар С.В., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом    ОСОБА_1  до  Головного управління Національної поліції в Донецькій області  про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі – позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі – ГУНП в Донецькій області, відповідач) про визнання незаконним та скасування пункту 1 наказу ГУНП в Донецькій області від 26 лютого 2021 року № 361 «Про порушення трудової дисципліни працівниками СУ ГУНП в Донецькій області та покарання винних» щодо звільнення позивача, визнання незаконним та скасування пункту 3 наказу ГУНП в Донецькій області № 142 о/с від 1 березня 2021 року «По особовому складу» щодо звільнення позивача, поновлення на роботі в ГУНП в Донецькій області на посаді слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області, старшого лейтенанта поліції, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу на дату ухвалення судового рішення.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14.06.2021 року  позов задоволений частково: 
- визнано незаконним та скасовано пункт 1 наказу ГУНП в Донецькій області від 26 лютого 2021 року № 361 «Про порушення трудової дисципліни працівниками СУ ГУНП в Донецькій області та покарання винних» щодо звільнення позивача;
- визнано незаконним та скасовано пункт 3 наказу ГУНП в Донецькій області № 142 о/с від 1 березня 2021 року «По особовому складу» щодо звільнення позивача;
- поновлено позивача на роботі в ГУНП в Донецькій області на посаді слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області, старшого лейтенанта поліції з 2 березня 2021 року;
  - в іншій частині вимог відмовлено; 
   - допущено негайне виконання рішення в частині поновлення позивача на роботі в ГУНП в Донецькій області (а.с. 160-165).
Представник позивача не погодився з рішенням суду першої інстанції в частині вимог про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в цій частині та задовольнити позов щодо стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Суд дійшов висновку про відсутність підстав для виплати позивачу грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, оскільки  за матеріалами справи, повні останні місяці служби, що передували звільненню є листопад та грудень 2020 року, на день звільнення позивачу грошове забезпечення не виплачувалось, у зв`язку з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає такий висновок хибним, оскільки позивачу застосовано  запобіжниій захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, ухвалою суду від 26.01.2021 року змінено запобіжний захід на нічний домашній арешт, який діяв до 18.03.2021 року. На момент звільнення позивача до останнього не було застосовано запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи цілодобового домашнього арешту, тому на нього поширюється дія п. 7 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції, затвердженим наказом МВС від 06.04.2016 року № 260 (а.с. 170-177).
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог та відмовити у задоволенні  позову через порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. В обгрунтування доводів посилався на те, що хибними є висновки суду про невстановлення відповідачем жодних вчинків позивача, які містять ознаки порушення службової дисципліни, оскільки у висновку службового розслідування зазначено про конкретні факти порушення позивачем службової дисципліни: порушення функціональних обов`язків, здійснення досудового розслідування та проведення слідчих дій з грубими порушеннями кримінального проецсуального законодавства; проведення допиту свідків у спосіб, що суперечить вимогам КПК України, є дисциплінарним проступком, доведеним в рамках службового розслідування. Вказані обставини були оприлюднені на інтернет-ресурсах, викликали негативні коментарі користувачів і як наслідок недовіру поліції. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позивача є правомірним та пропорційним (а.с. 191-196).
Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу представника позивача, в якому просив залишити її без задоволення.
Представником позивача поданий відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просив залишити її без задоволення
Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали доводи своєї апеляційної скарги, заперечували проти доводів апеляційної скарги відповідача.
Інші учасники не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутність.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, представника позивача,  вивчив доводи апеляційних скарг, відзиву на апеляційну скрагу позивача, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення, виходячи з наступного.
Наказом відповідача 21 січня 2020 року № 17 о/с по особовому складу відповідно до розділу VI Закону України «Про Національну поліцію» позивача прийнято на службу в поліції оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Селидівського відділення поліції 1 Покровського відділу поліції, з 21 січня 2020 року, присвоєно спеціальне звання сержант поліції у порядку переатестування.
Наказом начальника ГУНП в Донецькій області № 48 о/с від 7 лютого 2020 року старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 призначено на посаду слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області.
18 січня 2021          року о 16 год. до УКЗ ГУНП в Донецькій області з СУ ГУНП в області надійшло повідомлення про відкриття Територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Краматорську, кримінального провадження від 12 січня 2021 року № 62021050000000044 за частиною 5 статті 27, частиною 3 статті 368 КК України за фактом вимагання невстановленими працівниками поліції неправомірної вигоди від громадянина Ж.
Наказом ГУНП в Донецькій області 19 січня 2021 року № 87 за вказаним фактом призначено службове розслідування (а.с. 21). 
Цього ж дня на підставі наказу ГУНП в Донецькій області № 34 о/с позивач був відсторонений від виконання службового обов`язків на час проведення службового розслідування.
Висновком службового розслідування від 12.02.2021 року, затвердженому начальником ГУНП в Донецькій області, встановлено, що позивач  допустив порушення службової дисципліни, не виконано вимоги п.п. 1, 2 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», статей 22, 38, 42 Закону України «Про запобігання корупції», п.п. 1, 2 частини 3 статті 1, частини 2 статті 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статей 2, 9, 104, 106 КПК України, абзацу 6 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 9 листопада 2017 року № 1179, скоїв вчинок, що підриває авторитет та довіру громадян до Національної поліції України і є несумісним з подальшим проходженням служби в лавах національної поліції (а.с. 78-83).
За висновком службового розслідування 18.01.2021 року о 16:00 до УКЗ ГУНП в Донецькій області з СУ ГУНП в області надійшло повідомлення про відкриття Територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Краматорську, кримінального провадження від 12.01.2021 року № 62021050000000044 за ч. 5 статті 27, ч. 3 статті 368 КК України за фактом вимагання невстановленими працівниками поліції неправомірної вигоди від громадянина Ж.  
Цього ж дня у м. Маріуполі Донецької області працівниками Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорську та Донецького управління ДВБ Національної поліції України, в рамках вказаного кримінального провадження, на парковці для службового транспорту, розташованій біля адміністративної будівлі ГУНП в Донецькій області за адресою: вул. Георгіївська 63, м. Маріуполь, Донецькі область, після отримання слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції Сєідовим Т.Ч. неправомірної винагороди від колишнього поліцейського Мишка Миколи Анатолійовича було проведено обшук в автомобілі, який належить ОСОБА_3 . Під час обшуку в автомобільній шухлядці виявлено та вилучено 110000 грн. Інформацію про вказаний факт цього ж дня зареєстровано в ІТС «Інформаційний портал НПУ» (журналі ЄО) УОАЗОР ГУНП в Донецькій області за № 276.
Під час проведення службового розслідування встановлено, що 08.01.2021 року приблизно о 17:45 по а/д с. Нікольське - с. Павлівка в напрямку с. Павлівки Волноваського району Донецькій області рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_4 , який на відстані 2-х км від с. Нікольське розпочав обгін автомобіля, який рухався у попутному напрямку, під керуванням ОСОБА_5 , та рухаючись по зустрічній смузі К. Жабико скоїв наїзд на пішохода гр. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який стояв на проїзній частини. Наїзд на пішохода стався передньою правою стороною автомобіля. Внаслідок зіткнення пішохід ОСОБА_7 від отриманих травм помер на місці пригоди. На місце події виїжджав слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області старший лейтенант поліції Т. Сєідов. 
9 січня 2021          року СУ ГУНП в Донецькій області інформацію за вказаним фактом внесено до ЄРДР за № 12021050000000105 за ч. 2 ст. 286 КК України і проведення досудового розслідування було доручено Т. Сєідову. 19 січня 2021          року слідчим другого відділу (відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, Т. Сєідову було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. З ст. 368 КК України у кримінальному провадженні від 12.01.2021 № 62021050000000044.
У повідомленні про підозру зазначено, що під час огляду місця події у ОСОБА_8 виник умисел на вимагання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди за непритягнення останнього до кримінальної відповідальності за дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої загинула людина. З метою реалізації вказаного злочинного умислу ОСОБА_10 у невстановлений час вирішив залучити до вимагання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди свого знайомого гр. ОСОБА_11 відвівши йому роль посібника, на що останній на пропозицію ОСОБА_8 погодився.
Перебуваючи у вказаному місці та вказаний час ОСОБА_10 , діючи за пособницгвом М. Мишка, запросив ОСОБА_9 сісти до салону його автомобіля, всередині якого висунув ОСОБА_12 вимогу передачі неправомірної вигоди у сумі 160000 грн. за непритягнення його до кримінальної відповідальності за фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди. У свою чергу ОСОБА_13 , з метою вжиття заходів конспірації повідомив ОСОБА_12 , щоб він встановив у своєму смартфоні мобільний мессенджер «Телеграм» та за всіма питаннями тримав з ним зв`язок через вказаний додаток. К. ОСОБА_14 з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності погодився на вимогу ОСОБА_8 та ОСОБА_11 щодо передачі їм неправомірної вигоди у зазначеній сумі.
08.01.2021          року під час спілкування ОСОБА_9 з ОСОБА_15 за допомогою вказаного мобільного додатку, останній з відома та погодження ОСОБА_8 знизив суму неправомірної вигоди, яку ОСОБА_12 необхідно було їм передати до 150000 грн. 12.01.2021 року ОСОБА_16 , усвідомлюючи те, що від нього ОСОБА_17 та ОСОБА_15 вимагається неправомірна вигода, будучи поставленим в умови, за яких він вимушений передати їм неправомірну вигоду, з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів, звернувся до Донецького управління ДВБ Національної поліції України із заявою про притягнення останніх до кримінальної відповідальності. 
15.01.2021          року під час спілкування ОСОБА_9 з ОСОБА_15 за допомогою вказаного мобільного додатку, останній з відома та погодження ОСОБА_8 знизив суму неправомірної вигоди до 140000 грн., визначивши її як остаточну для передачі. 18.01.2021 року приблизно о 15:16 за адресою: АДРЕСА_1 , Т. Сєідов у присутності ОСОБА_11 та ОСОБА_9 запевнив останнього, що у разі передання їм грошових коштів у сумі 140000 грн., його не буде притягнуто до кримінальної відповідальності за фактом дорожньо-транспортної події, яка сталося 08.01.2021 року за його участі. При цьому ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_9 , що грошові кошти він повинен передати М. Мишку.
18.01.2021          року приблизно о 16:08 за адресою: м. Маріуполь, Донецька область між домами 76 та АДРЕСА_2 , в автомобілі ОСОБА_13 , переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи умисно, з корисливих мотивів, за погодженням з ОСОБА_17 одержав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду, а саме 140000 грн., з яких 79000 грошових одиниць України - гривні та 61000 несправжніх імітаційних засобів у вигляді купюр грошових коштів, зовні схожих на грошові одиниці України. З вказаних грошових коштів ОСОБА_13 з відома та за погодженням з ОСОБА_17 забрав частину грошових коштів у сумі 30000 грн. 18.01.2021 року приблизно о 16:12 біля адміністративної будівлі ГУНП в Донецькій області за адресою: АДРЕСА_1 згідно з раніше отриманої від ОСОБА_8 вказівки, поклав до відсіку для зберігання речей (бардачок) транспортного засобу, який належить останньому, решту коштів у сумі 110000 грн., раніше одержаних від ОСОБА_16 у якості неправомірної вигоди за не притягнення до кримінальної відповідальності за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08.01.2021 року за участю ОСОБА_9 . Безпосередньо після одержання неправомірної вигоди у ОСОБА_8 предмет неправомірної вигоди було вилучено, в порядку ст. 208 КПК України він не затримувався. Під час одержання неправомірної вигоди ОСОБА_10 знаходився у добовому чергуванні з охорони адміністративної будівлі ГУНП в області (вул. Георгіївська, 63, м. Маріуполь) у форменому одязі з вогнепальною зброєю. Чергував ОСОБА_10 згідно з графіком чергувань, затвердженим начальником відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області підполковником поліції М. Кумановським.
На підставі наказу ГУНП в Донецькій області від 19.01.2021 року № 34 о/с слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції Т. Сєідова відсторонено від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування.
20.01.2021 року на підставі ухвали Краматорського міського суду Донецької області ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому покидати місце свого фактичного мешкання АДРЕСА_3 , строком на два місяці з 18 січня 2021 року до 18 березня 2021 року включно.
19.01.2021 року старшим слідчим ОМВ СУ ГУНП в області підполковником поліції О. Титовим у присутності начальника злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області підполковника поліції М. Кумановського, його заступника капітана поліції ОСОБА_18 та старшого слідчого в ОВС цього ж відділу майора поліції Є. Шалімова проведено огляд службового кабінету № 65 Т. Сєідова, розташованого в адміністративній будівлі ГУНП в Донецькій області за адресою: вул. Георгіївська 63, м. Маріуполь, під час якого, у верхній шухляді робочого стола ОСОБА_8 виявлено процесуальні документи, серед яких знаходились незаповнені три бланки протоколів допитів свідків з особистими підписами, власноручними записами: «3 моїх слів записано вірно, мною прочитано», з неповними анкетними даними громадян ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які є свідками у кримінальному провадженні від 18 вересня 2020 року № 12021050000000565 за ч. 2 ст. 286 КК України, досудове розслідування проводив ОСОБА_10 . 
Про вказаний факт ОСОБА_22 було складено відповідний рапорт, який з матеріалами долучено до матеріалів службового розслідування. Опитаний ОСОБА_23 пояснив, що він є свідком дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17 вересня 2020 року на території Мар`їнського району Донецькій області за участю водія ОСОБА_24 . На час ДТП він ( ОСОБА_25 ) був пасажиром в автомобілі та під час руху бачив обставини ДТП.
Приблизно на початку грудня 2020 року ОСОБА_25 на мобільний телефон зателефонував слідчий, який назвався ОСОБА_26 та повідомив, що у зв`язку з тим, що він ( ОСОБА_25 ) є свідком ДТП, його необхідно опитати як свідка він (слідчий) сказав що приїде до м. Вугледара сам, на що ОСОБА_25 погодився. Протягом кількох днів йому ( ОСОБА_25 ) на мобільний телефон зателефонував слідчий на ім`я ОСОБА_26 і вони зустрілись у м. Вугледарі біля магазину «Асторія». Також у поясненні ОСОБА_25 зазначив про те, що він бачив вже слідчого ОСОБА_26 , коли він проводив огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17 вересня 2020 року за участю ОСОБА_24 . Під час зустрічі слідчий Тимур повідомив ОСОБА_25 , щоб він дав свідчення як свідок за фактом вказаного ДТП, але у зв`язку з тим, що ОСОБА_26 поспішає тому що зламався його автомобіль, то свідчення надав усно, після чого ОСОБА_27 . Супруну чистий бланк допиту свідка та сказав, щоб він поставив свої підписи, а показання він ( ОСОБА_26 ) внесе, коли приїде до м. Маріуполя, на що ОСОБА_25 почав з цього приводу хвилюватись, однак слідчий Тимур запевнив, щоб ОСОБА_25 не хвилювався у зв`язку з тим, що через тиждень він приїде на місце ДТП для проведення слідчого експерименту та покаже йому заповнений протокол. На це ОСОБА_25 погодився та поставив свої підписи у чистому бланку допиту свідка, який надав слідчий ОСОБА_26 . Після цього А. Супруну ніхто не телефонував та з ним не зустрічався, слідчий експеримент з участю ОСОБА_28 не проводився, на місце ДТП не виїжджав. Пояснення аналогічного змісту надали ОСОБА_29 та ОСОБА_30 . Вищевказане свідчить, що слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції Т. Сєідовим розслідування кримінального провадження № 12021050000000565 проводилось з порушенням вимог ст.ст. 2, 9, 104, 106 КПК України, не вжито належних заходів щодо повного та всебічного дослідження всіх обставин кримінального провадження.
Під час проведення службового розслідування ОСОБА_10 від надання пояснень відмовився, посилаючись на ст. 63 Конституції України.
Відповідно до функціональних обов`язків слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції Т. Сєідова, затверджених заступником начальника Головного управління - начальником СУ ГУНП в Донецькій області полковником поліції С. Беседою, процесуальна діяльність слідчого визначається Конституцією України, КПК України, іншими законами та нормативно-правовими актами України. При використанні своїх службових обов`язків слідчий зобов`язаний дотримуватися вимог Конституції та законів України під час досудового розслідування, забезпечувати повне, всебічне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень у межах строків, встановлених КПК України. Не вчиняти будь-яких дій, що ганьблять звання слідчого і можуть викликати сумнів у його об`єктивності та неупередженості. Несе персональну відповідальність за виконавську та службову дисципліну, додержання законності у службовій діяльності.
Факт отримання неправомірної вигоди слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції Т. Сєідовим було висвітлено в засобах масової інформації та на Інтернет-порталах, саме на сайтах. Цей випадок підриває авторитет та довіру громадян до Національної поліції України. Отже, ОСОБА_10 своїми діями скоїв вчинок, який підриває авторитет та довіру громадян до Національної поліції України і є несумісним з подальшим проходженням служби в лавах Національної поліції України. 
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 20.01.2021 року у справі № 234/627/21 позивача підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, відсторонено від займаної посади на строк 2 місяці, але не більше строку досудового розслідування – до 19.03.2021 року (а.с. 88-89).
На виконання ухвали суду наказом ГУНП в Донецькій області від 02.02.2021 року № 101 о/с позивача відсторонено від займаної посади до 19.03.2021 року включно (а.с. 90.)
На підставі висновку службового розслідування ГУНП в Донецькій області прийнято наказ від 26.02.2021 року № 361 «Про порушення службової дисципліни працівниками СУ ГУНП в Донецькій області та покарання винних», яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, що виразилося у невиконанні вимог п.п. 1,2 ч. 1 ст.18, ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 22, 38, 42 Закону України «Про запобігання корупції», пп. 1, 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ст.ст. 2, 9, 104, 106 КПК України, абз. 6 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179 (а.с. 18-19).
Наказом ГУНП в Донецькій області від  01.03.2021 року № 142 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) Закону України «Про Національну поліцію» з 02.03.2021 року (а.с. 20).
Позивач у день звільнення ознайомлений з наказом про звільнення, отримав витяг з цього наказу, трудову книжку та припис до військомату.
За п.п. 1,2 ч. 1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580) поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки». Порядок складання Присяги працівника поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України (ст. 64 Закону № 580).
У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ст. 19 Закону № 580).
Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580).
За ч.ч. 1, 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженому Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки (пп. 1, 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту).
За ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст. 12 Дисциплінарного статуту).
Згідно ч.ч 1, 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: звільнення із служби в поліції (п. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту).
За ч.ч. 1-4, 6 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку (ч.ч. 1, 2, 15 ст. 15 Дисциплінарного статуту).
Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту).
Частинами 4, 6 статті 19 Дисциплінарного статуту встановлені обставини, що пом`якшують, обтяжують відповідальність поліцейського.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції (ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту).
За ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу. У разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу (ст. 9 КПК України).
За ч.ч. 1, 2 ст. 104 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі. У випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі. Якщо за допомогою технічних засобів фіксується допит, текст показань може не вноситися до відповідного протоколу за умови, що жоден з учасників процесуальної дії не наполягає на цьому. У такому разі у протоколі зазначається, що показання зафіксовані на носії інформації, який додається до нього. Запис, здійснений за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів під час проведення слідчим, прокурором обшуку, є невід`ємним додатком до протоколу. Дії та обставини проведення обшуку, не зафіксовані у записі, не можуть бути внесені до протоколу обшуку та використані як доказ у кримінальному провадженні.
Частиною третьої вказаної статті встановлено вимоги щодо змісту протоколу.
Перед підписанням протоколу учасникам процесуальної дії надається можливість ознайомитися із текстом протоколу (ч. 4 ст. 104 КПК України).
Протокол під час досудового розслідування складається слідчим або прокурором, які проводять відповідну процесуальну дію, під час її проведення або безпосередньо після її закінчення (ч. 1 ст. 106 КПК України).
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, дійшов висновку, що під час службового розслідування відповідачем не було встановлено жодних вчинків позивача, які містять ознаки порушення ним саме службової дисципліни.          Колегія суддів вважає хибним такий висновок сдуу першої інстанції, з таких підстав.
Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень є вчинення дій, що порушують службову дисципліну. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого прямий начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясовувати склад саме дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи, або іншого виду юридичної відповідальності.   
Адміністративний суд під час розгляду справи на підставі встановлених ним обставин повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.
У висновку службового розслідування та наказі від 26.02.2021 року № 361 зазначено про порушення позивачем саме службової дисципліни: позивач під час досудового розслідування  кримінального провадження грубо порушив ст.ст. 95, 104, 106, 223, 224 КПК УКраїни в частині складання протоколів допиту свідків. За фактом повідомлення про відкриття кримінального провадження за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України щодо вимагання працівниками поліції неправомірної вигоди призначено службове розслідування; позивачу повідомлено про підозру  у вчиненні вказаного кримінального правопорушення; зазначенна подія набула широкого резонансу у засобах масової інформації та значною мірою підірвала авторитет Національної поліції, чим порушено службову дисципліну, що виразилося у невиконанні вимог п.п. 1,2 ч. 1 ст.18, ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 22, 38, 42 Закону України «Про запобігання корупції», пп. 1, 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ст.ст. 2, 9, 104, 106 КПК України, абз. 6 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179 (а.с. 18-19).
Як встановлено висновком службового розслідування 19.01.2021 року старшим слідчим ОМВ СУ ГУНП в області підполковником поліції ОСОБА_22 у присутності начальника злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області підполковника поліції М. Кумановського, його заступника капітана поліції Т. Гондак та старшого слідчого в ОВС цього ж відділу майора поліції Є. Шалімова проведено огляд службового кабінету № 65 Т. Сєідова, розташованого в адміністративній будівлі ГУНП в Донецькій області за адресою: вул. Георгіївська 63, м. Маріуполь, під час якого, у верхній шухляді робочого стола Т. Сєідова виявлено процесуальні документи, серед яких знаходились незаповнені три бланки протоколів допитів свідків з особистими підписами, власноручними записами: «3 моїх слів записано вірно, мною прочитано», з неповними анкетними даними громадян ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які є свідками у кримінальному провадженні від 18 вересня 2020 року № 12021050000000565 за ч. 2 ст. 286 КК України, досудове розслідування проводив ОСОБА_10 . 
Про вказаний факт ОСОБА_22 було складено відповідний рапорт, який з матеріалами долучено до матеріалів службового розслідування. Опитаний ОСОБА_23 пояснив, що він є свідком дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17 вересня 2020 року на території Мар`їнського району Донецькій області за участю водія ОСОБА_24 . На час ДТП він ( ОСОБА_25 ) був пасажиром в автомобілі та під час руху бачив обставини ДТП.
Приблизно на початку грудня 2020 року ОСОБА_25 на мобільний телефон зателефонував слідчий, який назвався ОСОБА_26 та повідомив, що у зв`язку з тим, що він ( ОСОБА_25 ) є свідком ДТП, його необхідно опитати як свідка він (слідчий) сказав що приїде до м. Вугледара сам, на що ОСОБА_25 погодився. Протягом кількох днів йому ( ОСОБА_25 ) на мобільний телефон зателефонував слідчий на ім`я ОСОБА_26 і вони зустрілись у м. Вугледарі біля магазину “Асторія”. Також у поясненні ОСОБА_25 зазначив про те, що він бачив вже слідчого ОСОБА_26 , коли він проводив огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17 вересня 2020 року за участю ОСОБА_24 . Під час зустрічі слідчий Тимур повідомив ОСОБА_25 , щоб він дав свідчення як свідок за фактом вказаного ДТП, але у зв`язку з тим, що ОСОБА_26 поспішає тому що зламався його автомобіль, то свідчення надав усно, після чого ОСОБА_27 . Супруну чистий бланк допиту свідка та сказав, щоб він поставив свої підписи, а показання він ( ОСОБА_26 ) внесе, коли приїде до м. Маріуполя, на що ОСОБА_25 почав з цього приводу хвилюватись, однак слідчий Тимур запевнив, щоб ОСОБА_25 не хвилювався у зв`язку з тим, що через тиждень він приїде на місце ДТП для проведення слідчого експерименту та покаже йому заповнений протокол. На це ОСОБА_25 погодився та поставив свої підписи у чистому бланку допиту свідка, який надав слідчий ОСОБА_26 . Після цього ОСОБА_31 ніхто не телефонував та з ним не зустрічався, слідчий експеримент з участю ОСОБА_28 не проводився, на місце ДТП не виїжджав. Пояснення аналогічного змісту надали ОСОБА_29 та ОСОБА_30 . Вищевказане свідчить, що слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції Т. Сєідовим розслідування кримінального провадження № 12021050000000565 проводилось з порушенням вимог ст.ст. 2, 9, 104, 106 КПК України, не вжито належних заходів щодо повного та всебічного дослідження всіх обставин кримінального провадження.
Відповідно до функціональних обов`язків слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції Т. Сєідова, затверджених заступником начальника Головного управління - начальником СУ ГУНП в Донецькій області полковником поліції С. Беседою, процесуальна діяльність слідчого визначається Конституцією України, КПК України, іншими законами та нормативно-правовими актами України. При використанні своїх службових обов`язків слідчий зобов`язаний дотримуватися вимог Конституції та законів України під час досудового розслідування, забезпечувати повне, всебічне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень у межах строків, встановлених КПК України. Не вчиняти будь-яких дій, що ганьблять звання слідчого і можуть викликати сумнів у його об`єктивності та неупередженості. Несе персональну відповідальність за виконавську та службову дисципліну, додержання законності у службовій діяльності.
Факт отримання неправомірної вигоди слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_17 було висвітлено в засобах масової інформації та на Інтернет-порталах, саме на сайтах. Цей випадок підриває авторитет та довіру громадян до Національної поліції України. Отже, ОСОБА_10 своїми діями скоїв вчинок, який підриває авторитет та довіру громадян до Національної поліції України і є несумісним з подальшим проходженням служби в лавах Національної поліції України (а.с. 78-83).
Крім того, висновки службового розслідування в частині недотримання позивачем вимог з оформлення протоколу допиту свідків підтверджується поясненнями самих свідків дтп в ході службового розслідування та протоколами допиту свідків (а.с. 104-115).
Таким чином, під час службового розслідування відповідачем було встановлено вчинки позивача, які містять ознаки порушення ним саме службової дисципліни.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач при прийняті спірних наказів від 26 лютого 2021 року № 361 «Про порушення трудової дисципліни працівниками СУ ГУНП в Донецькій області та покарання винних» щодо звільнення позивача, від 1 березня 2021 року № 142 о/с «По особовому складу» щодо звільнення позивача, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що внаслідок невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, суд першої інстанції  дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, в зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 195, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області - задовольнити.
Апеляційну скаргу адвоката Мироненко Ольги Валеріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року у справі  № 200/3843/21 за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Національної поліції в Донецькій області  про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу – скасувати.
Прийняти нову постанову.
У задоволенні позову ОСОБА_1  до  Головного управління Національної поліції в Донецькій області  про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу – відмовити.
Повний текст постанови складений 20 жовтня 2021 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                                              А.А. Блохін

І.Д.  Компанієць